Миса (музика)

Спочатку, миси були наменєни же би окончовали у церквох цек вирских службох (Богослуженьох), и хтори ше традицийно наволовали миси у римокатолїцких церквох.Масс: Encyclopedia Britannica. 11 October 2007. Archived from the original on 30 April 2018. Retrieved 20 April 2018. По 10. вик миси ше виводзели унисоно (григориянски корал) а познєйше вецейгласово. Од 17. вику инструменталне провадзенє – облиґати ше хасновало у католїцких церквох латинского обряду. 

Словни термин миса ше звичайно хаснує у католїцкей церкви,  заходного обряду православя, старокатолїцизма и нєзависним католїцизме. Термин ше тиж хаснує у велїх лутеранских церквох,Harvard Dictionary of Music, p. 472., б. 472.Lockwood, "Mass", Grove (1980).Benjamin van Wye,Review of Marc-Antoine Charpentier, Messe pour le Port-Royal, in Journal of Seventeenth-Century Music 1999 Archived 2011-07-19 at the Wayback Machine и у даєдних анґликанских,Roche, Elizabeth and Alex Lingas. "Mass". The Oxford Companion to Music. Ed. Alison Latham. Oxford Music Onlineридше  у других протестантских црквох.

У православних, як и у грекокатолїцких церквох, зачуване виводзенє хорских мисох зоз а-капела (ит. a-capella) шпиваньом алє ше тоти дїла традицийно наволую литурґия, Служба Божа, богослуженє або лєм „служба.”

 Структура миси 
Миси можу мац два файти текстуалних розшпивох:

Звичайни (Ordinarium misse) то стаємни часци зоз стандардним текстом. Велька миса ма шейсц таки часци:


▶ II  Gloria - ,,Славa”

▶ III  Credo - ,,Вирую”

▶ IV  Sanctus - ,,Святи”

▶ V  Benedictus - ,,Благословени”

▶ VI  Agnus Dei -,,Агнець Божe”  Ягнятко Боже   

Проприюм (Proprium missa) то часци у хторих ше тексти можу меняц  у зависносци од збуваньох хторим миса пошвецена (напр. Алилуя, секвенца итд.)  

У зависносци од числа часцох миси можу буц:

●  missa brevis, кратка миса хтора ма два часци: Kyrie и Gloria
●  missa solemnis шветочна, велька миса, и по правилу облапя шицки 6 часци ординариюму.
● Rekviem (Реквиєм) окремна и oсоблїва файта миси то, панахида (миса за покойних). Тот циклус традицийно почина зоз поступним Requiem aeterna (Вични спокой) a тиж уключує и други часци хтори ше звичайно нє находза у миси.

 Историйни розвой миси 
Зоз точки патреня на похасновани музични материял, медзи вецейгласовима мисами од 14. по 16. вик видвоюю ше:

● Мissa parodia, тo миса заснована на постояцей даєдней мелодиї, лєбо мелодиї даєдного друго автора. Композитор могол пременїц число гласох и модификовац композицию. Конкретно, напр. Орландо ди Ласо бул автор мисох хтори написани на мелодиї французких шансонох.
● Мissa sine nomine (безменна) – миса написана  на власну мелодию самого композитора.
● Миса без cantus firmus-а зявює ше концом 15. и 16. вику, найпознатши приклад такого дїла то Миса папи  Марчела,  Дьования де Палестрини.

Од 17. по 20. вик, жанр миси дожил еволуцию хтора була характеристична за шицки форми церковней музики. Под час барока миса достава прикмети концерта, и приблїжує ше ґу жанру-форми опери. У епохи класицизма жанр симфонизовани, у 19. вику на форму миси уплївує естетика романтизма.

У 20. вику композиторе комбиную сучасни елементи зоз характеристиками ренесансней полифониї и обичного шпиваня хторе предлужело уплївовац на композиторох 20. вика. На таки поцаг им вироятнє дал мотив Motu proprio Tra le sollecitudini (1903) папи Пия Х. Оживйованє преславйованя причасцаня у анґликанскей церкви концом у 19. вику, означело початок даскельо литурґийни поставки текстох у мисох на анґлийским язику, окреме за хор и орґулї. Рух за литурґийну реформу дал резултати ревидованих формох миси, и на тот способ дало єй функцийне хаснованє у розличних доступних стилох, популарних лєбо естетских, хаснуюци нови методи як цо то рефрен и респонс же би ше мотивовало участвованє цалей заєднїци.

 Модерна история 
Року 1996, шведски композитор Фредрик Сикстен написал „Мису у джез стилу“ на шведским язику, хтора виведзена на служби у церкви Венерсборґ 1998. року. Видео знїмак миси приказани на шведскeй телевизиї и достала вельо позитивни критики.

Року 2006, Евангелистично-лутеранска церква Финскей одслужела свою першу мису зоз провадзеньом ,,геви” метал музики. Тоти служби, познати як Метал миси (фински: Metallimessu), од теди ше отримую у рижних финских церквох, и на тот способ прицагую вельке число людзох.

 Ґлумецка поставка 
Глумецка поставка миси була през длугшу епоху одредзована спрам, напрямкох хтори предписало церковне руководство (зоз тезами), канонами и традициями, алє могла буц вибрана и по думаню самого композитора. Прето ше миси музично розликую єдна од другей як композициї.По 19. век, миси були писани виключно за хлопох, а часци хтори мали високи тони у мелодиї шпивали хлапци (дискант, алт) або хлопски контратенори, як и кастрати, а тот факт значне вжац до огляду пре аутентичне виводзенє.

Основни хорски ґрупи за шпиванє миси:

 Хлопски хор

 Хлапцовски, леґиньски и хлопски хор

 Мишани хор

 Дзецински хор

Додатни вариянтни: А-капела (уключуюци григориянски корални миси) Смикове, оркестерске або орґульске провадзенє
 Двийнїста/дупла хорска полифония спрам партитури

 Гармонийске провадзенє за монофоне (єдногласне) шпиванє

 Одвоєни инструментални часци

 Два хори

 Вокални або инструментални солисти.

 Познати миси 
• Ґйом де Машо, „Миса Нотр Дам“ (коло 1350.р.)
Гjом Дифе, „Се ла лице је бледо“ (коло 1450.р.)  Жоскен Депре, „Два миси на тему „L'homme armé“ и друге“ (концом 15. вика)  Йоганес Океґем, „Миса проладнута“ (Missa prolationum), „Миса гочхторого тона“ (Missa cujusvis toni), „Mi-mi“ миса  Палестрина, „Миса папи Марчела“ (1555)
 Клаудио Монтеверди. Миса „In illo tempore”
 Йоганн Себастиян Бах — Велька миса у Бе-дуру BWV 232 за солистох, хор и оркестер (1749)
 Йозеф Гайдн написал 14 мисо
 В. А. Моцарт. Велька миса
 Лудвиґ ван Бетовен — Шветочна миса за трох солистох (сопран, тенор, бас), хор и оркестер (1824)
 Гектор Берлиоз — Миса
 Ференц Лист — Гранская миса за солистох, хора, оркестра и орґулї (1855)
 Джоакино Росини. Мала шветочна миса

 Литература 

 Мереминский С. Г., Лебедев С. Н. Месса // Большая российская энциклопедия. — Т. 20. — М., 2012. — б. 51—53.
 Лебедев С. Н., Поспелова Р. Л. Musica Latina: Латинские тексты в музыке и музыкальной науке. — СПб.: Композитор, 1999.
 Yudkin J. Music in Medieval Europe. — Prentice Hall, 1989. — ISBN 0-13608225-4.

 Misa Hrvatska enciklopedija
 Gustave Reese (1954). Music in the Renaissance. ISBN 0-393-09530-4.. New York, W.W. Norton & Co.
 Harold Gleason; Warren Becker (1986). Music in the Middle Ages and Renaissance. Music Literature Outlines Series I. ISBN 0-89917-034-X.. Bloomington, Indiana. Frangipani Press.

 Вонкашнї вязи 

 YouTube.com:Gloria och Laudamus ur Mässa i jazzton. Vänersborgs kyrka 1998. Дата обращения: 30 сентября 2017. 
 SACROSANCTUM CONCILIUM vatican.va 

 Холопов Ю. Меса (із навчального посібника "Григоріанський хорал", 1998) (PDF) (рсй.)

 Референци 

Катеґория:Музични духовни форми
Катеґория:Релиґия
Катеґория:Музични термини