Hydro Transport

Hydro Transport AS, tidligere Norsk Transportaktieselskab, var Norsk Hydros eget transportselskap for frakt av selskapets kjemiske produkter med jernbane og fergetrafikk fra produksjonsstedene i Vestfjorddalen til Grenland for videre utskipning. Selskapets transportåre omfattet Rjukanbanen, Tinnsjøfergene og fram til 1920 også Tinnosbanen, som etter det ble en del av Tinnoset-Porsgrunnbanen. Selskapets hovedvirksomhet opphørte i juli 1991, men selskapet eksisterte inaktivt fram til det ble fusjonert inn i morselskapet Norsk Hydro Produksjon høsten 2009. Selskapets banemerke var opprinnelig R.B., som i 1921 ble endret til Rj.B.. UIC-eierkoden var 65, som senere ble overtatt av det makedonske statsbaneselskapet Makedonski Železnici.

 Historie 
Selskapet ble etablert som Norsk Transportaktieselskab den 21. juni 1907, et datterselskap av Norsk Kraftaktieselskab som var blitt etablert 13. april samme år. I Norsk Kraftaktieselskab hadde Norsk Hydro halve aksjekapitalen, mens en tysk investorgruppe ledet av Badische Anilin- und Soda-Fabrik hadde den andre halvparten. 17. juli ble selskapet tildelt konsesjon for jernbanedrift de neste 30 år, og med tilhørende ekspropriasjonsrettigheter. 2. oktober 1911 ble det tyske selskapet løst ut på grunn av samarbeidsproblemer og selskapet var etter det heleid av Norsk Hydro.

Selskapet benyttet fra starten banemerket R.B., som stod for Rjukanbanene. Rjukanbanene omfattet Vestfjorddalsbanen, Tinnosbanen og fergestrekningen som forbandt disse to. 1. juli 1920 ble Tinnosbanen og en del av det rullende materiellet overført til den delvis statseide Tinnoset-Porsgrunnbanen (T.P.B.), der Norges Statsbaner eide 55 % og Norsk Hydro 45 %. Blant materiellet som ble overført til T.P.B. var to damplokomotiver, tre elektriske lokomotiver, to passasjervogner og rundt 56 godsvogner. Etter dette endret selskapet banemerke til Rj.B., senest i 1921.

14. mars 1973 endret Norsk Transportaktieselskab navn til Hydro Transport AS. Selskapet har også blitt omtalt som Norsk Transport AS, selv om det aldri formelt har hatt det navnet, men det finnes derimot et nåtidig privateid jernbaneselskap med akkurat det navnet.

Norsk Hydros ammoniumnitratproduksjonen på Rjukan ble lagt ned 1. juli 1991, og 4. juli gikk den aller siste toglasten fra Rjukan, over Tinnsjøen til Tinnoset. Etter dette fantes det ikke aktivitet i selskapet, men det hadde fortsatt mange eiendommer og eiendeler. I perioden 1997 til 2001 ble verneverdige eiendommer og eiendeler overført til Stiftelsen Rjukanbanen. Selve selskapet eksisterte inaktivt helt fram til høsten 2009, da det ble innfusjonert i Norsk Hydro Produksjon og slettet i desember samme år.

 Skip 
 Navn  Type  Bygget  Verft  Driftsår  Beskrivelse «Tinnsjø»  Slepeferge  1907  Egenprodusert  1908–1938  Bygget i tre. Slept av «Skarsfos». Kondemnert og slept på grunn ved Mæl i 1938. DS «Skarsfos»  Dampbåt  1907–1908  Fevig Jernskibsbyggeri  1908–1983  Brukt som slepebåt, isbryter, arbeidsbåt og senere passasjerbåt. Ombygd til dieselmotor i 1952. Solgt og ombygd til charterbåt. DF «Rjukanfos»  Dampferge  1908–1909  Fevig Jernskibsbyggeri  1909–1969  Forlenget i 1945–46 og omdøpt «Rjukanfoss», ombygd til dieselfyring i 1960–61. Hugget 1969. DF «Hydro»  Dampferge  1914  Akers Mek. Verksted  1914–1944  Senket 20. februar 1944 i forbindelse med tungtvannsaksjonen. DF «Ammonia»  Dampferge  1929  Moss Værft & Dokk  1929–1991  Ombygd til dieselfyring i 1951. Fredet. MF «Storegut»  Motorferge  1955–1956  Glommens Mek. Verksted  1956–1991  Fredet.

 Jernbanemateriell – lokomotiver 
 Nummer  Type  Bygget  Produsent  Driftsår  Beskrivelse 1 «Valdresmerra»  Damplokomotiv  1901  Hartmann  1908–1928  Kjøpt brukt fra Valdresbanen. Hugget 1935. 2  Damplokomotiv  1907  Henschel  1908–1920  Overført til T.P.B. i 1920 som NSB type 37a nr. 444. Hugget 1964. 3  Damplokomotiv  1908  Borsig  1908–1920  Overført til T.P.B. i 1920 som NSB type 38a nr. 445. Utrangert 1957. 4 «Odin»  Damplokomotiv  1908  O&K  1908–1938  Menstad 1923–ca. 1928. Overført til Rjukan Salpeterfabriker 1938, til Eidanger Salpeterfabriker 1949. Hugget 1964. 344, 336  Damplokomotiv  1917  Baldwin  1917–1965  NSB type 25b. 344 levert ny 1917, utrangert 1966. 336 innleid fra 1918, overtatt 1923, til Eidanger Salpeterfabriker 1954, utrangert 1969. 1–3 og 6–8  Elektrisk lokomotiv  1911–1918  AEG/Skabo  1911–1966  Nr. 1 og 3 overført til T.P.B. i 1920 som NSB El 7.2501 og 2502. Nr. 1 kjøpt tilbake i 1932, bevart. Øvrige lok skrotet per 1966. 4–5  Elektrisk lokomotiv  1912  AEG/Skabo  1912–1960  Nr. 4 overført til T.P.B. i 1920 som NSB El 6.2503, utrangert 1956. 5 utrangert 1960. 9–10  Elektrisk lokomotiv  1958  Sécheron/Jung  1958–1991  Fredet. 20–22  Diesellokomotiv  1961  Henschel  1961–1991  Standardlok type Henschel DH 500 Ca. 21 solgt til Frankrike. 20 og 22 bevart. 14–15  Elektrisk lokomotiv  1921–1923  Per Kure/Thune  1966–1986  Kjøpt brukt fra NSB, El 1a.2001 og El 1a.2021. 14 gitt til Norsk Teknisk Museum i 1986. 15 utrangert 1981.

 Galleri 

 Referanser 

 Litteratur 



 Eksterne lenker