Sukhoj Su-9

Sukhoj Su-9 (NATO-kallenavn Fishpot) var et jagerfly som ble utviklet av Sukhoj på 1950-tallet for Sovjets luftforsvar.

 Utvikling 
Su-9 ble utviklet parallelt med Su-7 og flyene har flere fellestrekk. Den største forskjellen var at Su-9 ble levert med deltavinge i motsetning til Su-7 med pilvinge. Su-9 fikk også konvensjonelle ror. Deltavingen gjorde at Su-9 fikk samme vingeflate som Su-7 med 80 cm kortere vingespenn. Det ga lavere vekt og høyere hastighet.

Ettersom Su-9 ble utviklet for Sovjets luftforsvar fikk den ingen maskingevær. Hovedvåpenet var missiler. Missilet Kaliningrad K-5 var en primitiv strålestyrt  robot som viste seg ha dårlig treffsikkerhet. Man utviklet derfor den forbedrede varianten K-55 som var samme robot, men levert med infrarød eller semiaktiv radarsøker fra roboten Vympel K-13.

Radaren SjD-30 var også et primitivt apparat som stort sett bare var brukbar som avstandsmåler og strålesender. Derfor startet Sukhoj på slutten av 1950-tallet med å utvikle Su-11 med radaren Orjol og roboten Kaliningrad R-8. Kombinasjonen radar-robot var tilfredsstillende, men Su-11 hadde fortsatt dårlig rekkevidde, noe som gjorde at produksjonen ble avbrutt etter drøyt hundre bygde fly.

På slutten av 1960-tallet ble det gjennomført våpenprøve med formål å gjøre Su-9 mer fleksibel. Blant annet prøvde man kanonkapselen UPK-23-250 og bomben FAB-250, men bruken av disse fikk ingen større tilslutning.

På begynnelsen av 1970-tallet ble Su-9 tatt ut og erstattet med Sukhoj Su-15 og Mikojan-Gurevitsj MiG-23. De fleste av flyene ble bygget om til fjernstyrtev målroboter.

 Bruk 
1. mai 1960 forsøkte en Su-9 å avvise en amerikansk Lockheed U-2 som krenkt sovjetisk luftrom ved Sverdlovsk. For å nå tilstrekkelig høyde starttet piloten uten robotbevæpning og var forberedt på å skyte ned det fremmede flyet om det ble nødvendig. Flyet ble i stedet skutt ned av en S-75 Dvina luftvernrobot og piloten Gary Powers ble tatt til fange.

 Varianter 
 Su-9 – Jagerfly. 1 100 bygget.
 Su-9U - Skolefly (NATO-kallenavn Maiden). Rundt 50 bygget.
 Su-11 – Videreutvikling med mer moderne radar og bevæpning. 108 bygget.

 Brukeer 
 Russland
Sovjets luftforsvar

 Spesifikasjoner 
 Tekniske dataNěmeček, Václav, Přehled technických dat letounů. Vojenská letadla 5. 1982, Naše vojsko, Praha, s. 386-387.  Mannskap 1 Lengde 17,30 m  Vingespenn 9,40 m Høyde 4,88 m Vingeareal 25,00 m² Vekt (uten last) 9 070 kg Vekt (maksimalt) 13 600 kg  Motor 1 × AL-7F (1 × 98,00 kN)   Ytelser  Maksimal hastighet 2 337 km/t Klatrefart 117 m/s Marsjhøyde 18 852 m Rekkevidde 1 125 km
 Referanser 

 Litteratur 
 Yefim Gordon & Dmitriy Komissarov; Sukhoi interceptors - the Su-9, Su-11, and Su-15 unsung soviet cold war heroes Schiffer Publishing 2019 ISBN 978-0-7643-5868-5

 Eksterne lenker 
 Wings Palette-fargelegging 

Kategori:Sukhoj-luftfartøy
Kategori:Jagerfly
Kategori:Enmotors jetdrevne luftfartøy