John Scott Russell

John Scott Russell (født 1808 i Glasgow, død 1882 på Isle of Wight) var en skotsk ingeniør og skipsarkitekt. Han var sønn av David Russell og Agnes Clark Scott.

Russell ble uteksaminert allerede i 16 års alder ved University of Glasgow. Han studerte deretter ingeniørvitenskap og ble 1832-33, 24 år gammel, vikarierende professor i naturvitenskap ved University of Edinburgh. Siden konstruerte han  et antall dampskip og dampdrevne lokomobiler for trafikk på landeveien. Han ble leder for et av Skottlands største mekaniske verksteder. Russell flyttet i 1844 til London hvor bygde fire større dampfartøy for Vestindia-farten.

Gjennom et langt eksperiment utforsket Russell lovene for vannets motstand mot flytende gjenstanders bevegelse og satte frem i 1835 sin «vektteori». Vektteorien lå til grunn for å forbedre et fartøys egenskaper og skrogets bunnform for å minimere motstanden når fartøyet går gjennom vann.  På den måten kunne skroget oppnå større fart med mindre energi enn tidligere mulig. Dette system brukte Russell sammen med Isambard Kingdom Brunel ved konstruksjonen og byggingen av dampskipet DS «Great Eastern». Han lagde selv tegninger til den første engelsk panserfregatten. Russell konstruerte også den koniske jernkuppel med en diameter 108 meter til Rotunden foran Verdensutstillingen i Wien i 1873.

Russell var medlem av Royal Society samt viseordfører i  foreningen for sivilingeniører og også i institusjonen for fartøyskonstruktører som han selv stiftet. Russell var sekretær i Society of Arts hvor han var en av de tre egentlige opphavsmennene til den første Verdensutstillingen i London i 1851.

 Referanser 

 Eksterne lenker 
 John Scott Russells solitonsteori

Kategori:Britiske ingeniører
Kategori:Personer fra Glasgow