Flyvende sirkus

Flyvende sirkus, eller barnstorming, var en form for underholdning der stuntpiloter utførte triks, enten individuelt eller i grupper kalt «flyvende sirkus» for å imponere folk med pilotenes ferdigheter og flyenes stabilitet.

Det ble populært i USA i De glade 20-årene. Barnstormere var piloter som fløy over hele landet, solgte flyturer, rundflyvning og utføre stunt; Charles Lindbergh begynte først å fly på denne måten.

 Historie 
 Bakgrunn 
miniatyr|En reklameplakat for tidlig flyutstilling, Moisant Internasjonale Flygere
Brødrene Wright og Glenn Curtiss hadde tidlig lag som utførte flyoppvisning. Soloflyvere som Lincoln Beachey og Didier Masson som var populære før første verdenskrig, men barnstorming ble ikke et fenomen før på 1920-tallet.

Under første verdenskrig bygde de Forente Stater et betydelig antall Curtiss JN-4 «Jenny» biplan for å trene sine militære flygere og nesten alle amerikanske flyvere på den tiden lærte å fly i dette flyet. Etter krigen solgte den amerikanske føderale regjeringen overflødig materiell, inkludert Jenny-fly for en brøkdel av den opprinnelige verdien (de hadde kostet regjeringen 5 000 dollar, men ble solgt for så lite som 200 dollar). Dette gjorde at mange kunne fly JN-4 og kjøpte sine egne fly. Den lignende Standard J-1 biplan var også tilgjengelig.

På samme tid sprang mange flyindustribedrifter opp, de fleste gikk konkurs etter bygning av bare en håndfull fly. Mange av disse var pålitelige og avanserte. En rekke av disse fant veien til de eneste aktive markeder—postflyvning, barnstorming, og smugling. Noen ganger kunne et fly og eieren drifte mellom de tre aktivitetene.

Kombinert med mangel på føderal lovgivning på den tiden, (det var ikke engang krav til lisens for å fly et fly) førte det til at barnstorming blomstret.

 Vekst og storhetstid 
Barnstorming ble utført, ikke bare av tidligere militære menn, men også av kvinner, deriblant minoriteteskvinner (for eksempel, Bessie Coleman). Den 18. juli 1915 ble Katherine Stinson den første kvinnen i verden til å utføre en loop. Bessie Coleman, en afroamerikansk kvinne, begeistret ikke bare publikum med sin kompetanse som en barnstormer, men hun ble også en rollemodell for kvinner og afroamerikanere. Hennes nærvær i luften truet rådende moderne stereotypier. Hun kjempet også mot segregering når hun kunne ved hjelp av sin innflytelse som en kjent person.

Mer enn noen enkelt hendelse var Lindberghs historiske 1927 flyvning. Amerikanere var klar over potensialet for den kommersielle luftfart, og det kom en boom i luftfarten sent på 1920-tallet Faktum er at Charles Lindbergh engasjerte seg i barnstorming i sine tidlige år. Errold Bahl leide ham som sin assistent, og som et salgsfremmende stunt meldte Lindbergh seg frivillig til å klatre ut på vingen og vinke til publikum under, og kom til å bli kjent som «wing-walking man».

 Regulering og nedgang 
Den sensasjonelle journalistikken og økonomiske velstanden som markerte jazz-alderen i USA tillot barnstormers å fremme luftfarten og bidro til slutt med å bringe regulering og kontroll. I 1925 hadde den amerikanske regjeringen begynt å regulere luftfarten, da den vedtok Air Mail Act som tillot USAs postvesen å leie private flyselskaper til å transportere post, med betaling basert på vekten. Året etter signerte president Calvin Coolidge Air Commerce Act som flyttet styring av flyruter til en ny filial i Department of Commerce, som også var ansvarlig for «lisensiering av fly og piloter, etablering av sikkerhetsforskrifter, og generell markedsføring».

Barnstorming syntes å ha vært grunnlagt på bravado, med hvem som er best som en viktig drivkraft. I 1927 resulterte en konkurranse blant barnstormers i at de stadig utførerte mer farlig triks som en følge sterkt publiserte ulykker førte det til nye sikkerhetsforskrifter, noe som førte til at barnstorming ble forbudt.

Ansporet av et behov for å beskytte publikum og i responsen til det politiske presset, vedtok regjeringen lover for å regulere den fremadstormende sivile luftfartssektor.
miniatyr|280x280pk| Breitling Wingwalkers
Lovene inkluderte sikkerhetsstandarder og spesifikasjoner som var nesten umulig for barnstormers å møte, og begrensninger i hvor lav i høyde visse triks kunne utføres (noe som gjorde det vanskeligere for publikum å se hva som skjedde). De militære hadde også sluttet å selge Jenny på slutten av 1920-tallet. Dette gjorde det for vanskelig for barnstormere å få et levebrød. Clyde Edward Pangborn, som var en del av det første luftfartslaget til å krysse Stillehavet nonstop i 1931, endte sin barnstormingkarrière i 1931. Noen piloter fortsatte å fly landet rundt og opptrådte så sent som høsten 1941.

 Moderne barnstorming 
I dag flyr noen piloter restaurerte veteranfly, eller nøyaktige reproduksjoner av veteranfly, fortsetter arnstorming-tradisjone og tilbyr åpen cockpit i dobbeltdekkere fra en håndfull flystriper rundt om i landet.

 Forestillinger 

 Planlegging 
Barnstormingsesongen gikk fra tidlig på våren til etter innhøstingen og på landbruksmesser om høsten. De fleste barnstormere kom gang ved å fly over en liten landsby eller byen for å tiltrekke seg oppmerksomhet. De ville da lande på en lokal gård (derav "barnstorming") og forhandle om bruk av et felt som en midlertidig bane som å iscenesette en oppvisning og tilby rundflyvninger. Etter å ha fått en base for drift, ville piloten "buzze" over landsbyen og slippe flyveblader.

 Stunt 
Barnstormere utførte en rekke stunt, men noen spesialiserte seg i spesielle stunt. Stuntpiloter utført en rekke akrobatiske manøvrer, blant annet spinn, stup, sløyfer og fat ruller, mens andre utførte bragder, gå på vingen, fallskjermhopping, gå fra et fly til et annet, eller selv å spille tennis og danse på flyets vinger. Andre stunt omfattet nesestup og fly gjennom låver og noen ganger førte dette til at flygerne havarerte med sine fly.

 Business 
Barnstormerne tilbød en tur for et lite beløp; Charles Lindbergh, for eksempel tok fem dollar for en 15-minutters tur i sitt fly.S Men om det var spennende og glamorøst, var det ikke en enkel måte å skaffe seg en jevn inntekt, og for å få endene til å møtes måtte barnstormere, inkludert Charles Lindbergh, fly i måneskinn som instruktører, arbeide som håndverkere, og noen ganger også på bensinstasjoner. Barnstormere tilbød ofte turer for overnatting i private hjem.

 Flygende sirkus 
Selv om barnstormere ofte jobbet i ensomhet eller i svært små grupper, satte de sammen store «Fyvende sirkus» med flere fly og stuntpiloter. Noen av de mest kjente var «Five Blackbirds» (en afroamerikansk flygruppe), «The Flying Ace Air Circus», «13 Black Cats», «Mabel Cody's Flying Circus», «Inman-Brother's Flying Circus», og «Gates Flying Circus», som Clyde Edward Pangborn tilhørte fram til 1928.

 Betydning 
Barnstorming var den første store form for sivil luftfart i historien om luftfart. Det var også en av de mest populære formene for underholdning i De glade 20-årene.

På et individuelt nivå ga barnstorming en spennende og utfordrende måte å skaffe seg et levebrød, så vel som å få utløp for sin kreativitet og showmanship. for mange piloter og stuntmenn. For eksempel, det ga Charles Lindbergh et marginalt levebrød, og han har alltid snakket med glede om de gamle dagers flyvning og bevegelsesfrihet. Det var en barnstormingtur i Minnesota og Wisconsin i 1923 som førte til hans beslutning om å forfølge videre formell instruksjon med U.S. Army Air Service".

Cadet Skvadron 23 i United States Air Force Academy er kjent som «barnstormers».

 Bemerkelsesverdige barnstormere 
 Jimmy Engel
 Edmond Audemars
 Pancho Barnes
 René Barriere
 John Becker
 Lincoln Beachey
 Lillian Boyer
 Carter Buton
 Alan Cobham
 Bessie Coleman
 Paul Duncan
 EE Armstrong
 Clyde Duncan
 Carl Ben Eielson
 John J. Frisbie
 Roland Georges Garros
 Hermann Göring
 André Houpert
 St. Croix Johnstone
 Hubert Julian
 Charles Lindbergh
 Didier Masson
 Ferdinand E. de Murias
 Clyde Edward Pangborn
 Louis Paulhan
 Wiley Post
 Harriet Quimby
 Abraham Whalomie Raygorodsky
 René Simon (flyger)
 Dean Smith
 Roscoe Turner
 Ernst Udet
 William Snekker Lambert

 I populærkulturen 

 Bøker 
 William Faulkners roman fra 1935 Pylon forteller historien om en gruppe barnstormere.
 Nevil Shutes roman (1951) Round The Bend gir en detaljert redegjørelse for Alan Cobhams National Aviation Day. Arkivkilder viser at Shute, for å skrive boken, skrev til Cobham for å sjekke detaljer.
 Mange av Richard Bachs romaner har en moderne barnstormer som hovedperson eller på annen måte innlemmer barnstorming.
 Philip Jose Farmers 1982 roman A Barnstormer in Oz omhandler en barnstorming-pilot, Hank Stover.
 I Knøttene tegneserie er Snoopys alter ego, et første verdenskrigs Flying Ace, sier at han kan drive litt barnstorming etter krigen.

 Filmer og TV 
 Disse dristige menn i de farlige fly (1965) – komedie om "pioneeræraen" (1903-1914) for air racing og barnstorming i Europa
 Ace Eli and Rodger in The Skies (1973) – en film av Steven Spielberg med Cliff Robertson som Jenny-pilot som barnstormer med sin unge sønn
 The Great Waldo Pepper (1975)
 Mobbing by Chancel (1975) – en dokumentar av Hugh Downs en barnstormer som reiser på tvers av Amerika på 1920-tallet
 "Days Of Heaven" (1978) – film av Terrence Mallick som en barnstormtropp som besøker en gård og utfører stunt
 The Gypsy Moths (1969) – amerikansk dramafilm, regissert av John Frankenheimer med Burt Lancaster og Deborah Kerr, basert på romanen med samme navn av James William Torke
 MTV-show Nitro Circus viser Travis Pastrana, Jolene van Vogt, og Erik Roner som går vingen på en dobbeltdekker uten fallskjerm.
 The Fall Guy (1981-1986)- Et action/eventyr TV-serie opprinnelig sendt på ABC. Showet var om en stuntmann som tok en moonshiner (hjemmebrenner) hjelp av sine ferdigheter som en stuntmann til å fange skurken. En scene i begynnelsen viser av en dobbeldekker flyr gjennom en farm og flyr inn i siden på en låve.

 Referanser 

Kategori:Luftfartshistorie