Nicolae Manolescu

Nicolae Manolescu (1939–2024) var en rumensk litteraturkritiker, litteraturhistoriker, essayist, universitetsprofessor og ambassadør. Han ble tildelt flere ordener og utmerkelser, både rumenske og utenlandske.

I 2017 var han formann for Romanias forfatterforening. Han ble medlem av Det rumenske akademi i 2013. Han ble ansett for å være en av de viktigste rumenske litteraturkritikerne i de siste årtiene frem mot sin død.

I 2006 ble han ambassadør ved Romanias faste delegasjon til UNESCO. Per oktober 2016 var han ikke lenger i denne stillingen.

I perioden 1992–1996 var han senator for Sibiu-valgkretsen.

 Bakgrunn og oppvekst 
Foreldrene hans var gymnaslærere; faren underviste i filosofi, og moren i fransk. I en periode var faren også skoleinspektør. Romania var et totalitært og brutalt regime etter andre verdenskrig, og i 1953 ble begge foreldrene arrestert av politiske grunner, og Manolescu ble adoptert av morens foreldre og tok deres etternavn. 

Han hadde en tre år yngre bror.

 Utdannelse 
Han gikk på gymnas i Sibiu og Râmnicu Vâlcea, og kom inn i 1956 på fakultetet for litteratur ved Universitetet i București, men ble utvist i 1958, da universitetet fant ut hvem foreldrene hans var. Han kom inn på en teknisk filmskole, men fikk ikke lov til å begynne på studiene da de fikk vite at han var blitt utvist fra universitetet av politiske grunner. I 1959 fikk han igjen lov til å studere litteratur ved Universitetet i București, og han tok avsluttende eksamen i 1962.

 Yrkesliv 
Ved studieavslutning ble alle uteksaminerte studenter på den tiden tildelt arbeidsplass av staten. Manolescu ble tildelt en stilling som lærer på en skole i Fetești, og senere på Det pedagogiske institutt i Târgu Mureș, men valgte å være frilans litteraturkritikker for tidsskriftet Contemporanul isteden. I 1963 ble han ansatt som timelærer i rumensk språkhistorie ved Universitetet i București; senere fikk han fast stilling som vitenskapelig assistent, og dernest ble han forfremmet til lektor. Etter den rumenske revolusjonen i 1989 ble han igjen forfremmet, til slutt til professor. Per mars 2013 var han pensjonert fra professorstillingen.

I 2017 var han sjefredaktør for litteraturtidsskriftet România literară.

Han stilte som kandidat for Convenția Democratică ved presidentvalget i 1992, men tapte for den senere presidenten Emil Constantinescu. I 1996 stilte han på nytt som kandidat i presidentvalget, denne gang for et kortlevd parti kalt PNL, men fikk kun 0,71% av stemmene.

 Bøker (utvalg)
 Literatura română de azi. 1944–1964 (sammen med Dumi­tru Micu), Bucureşti, 1965
 Lecturi infidele, Bucureşti, 1966; Metamor­fozele poeziei, Bucureşti, 1968
 Contradicţia lui Maiorescu, Bucureşti, 1970
 Teme, vol. I-IV, Bucureşti, 1971-1983
 vol. V: Julien Green şi strămătuşa mea, Bucureşti, 1984
 vol. VI: O uşă abia întredeschisă, Bucureşti, 1986
 vol. VII: Desenul din covor, Bucureşti, 1988
 Prelegeri de literatură română contemporană. Autori şi opere. 1944-1974 (sammen med Dumitru Micu), Bucureşti, 1974
 Introducere în opera lui Alexandru Odobescu, Bucureşti, 1976
 Sadoveanu sau Utopia cărţii, Bucureşti, 1976
 Arca lui Noe, I-III, Bucureşti, 1980-1983
 Despre poezie, Bucureşti, 1987
 Istoria critică a literaturii române, I, Bucureşti, 1990
 Dreptul la normalitate. Discursul politic şi realitatea, Bucureşti, 1991
 Cărţile au suflet, Iaşi, 1995
 Arhivele Paradisului. Un dialog cu Mircea Mihăieş, Timişoara, 1999
 Metamorfozele poeziei. Metamorfozele romanului, ediţie îngrijită de Mircea Mihăieş, Iaşi, 1999
 Poeţi romantici, Bucureşti, 1999
 Teme, Bucureşti, 2000
 Literatura română postbelică. Lista lui Manolescu, I-III, Braşov, 2001
 Cititul şi scrisul, Iaşi, 2002
 Inutile silogisme de morală practică, Bucureşti, 2003
 Poeţi moderni, Braşov, 2003
 Lectura pe înţelesul tuturor, Braşov, 2003
 Istoria critică a literaturii române, Piteşti, 2008
 Viaţă şi cărţi. Amintirile unui cititor de cursă lungă, Piteşti, 2009

 Utmerkelser 
 Serviciul Credincios în Grad de Mare Cruce, Romania (2000) 

 Ordinul Național Steaua României în grad de Mare Cruce, Romania 

 Officier de l’Ordre des Arts et des Lettres, Frankrike

 Æresdoktorgrad, Universitetet Vasile Alecsandri, Bacău

 Æresdoktorgrad, Universitetet Alecu Russo, Bălți, Moldova

 Litteratur 
 Aurel Sasu, Dicționar biografic al literaturii române (M-Z), Pitești, 2006, s. 31-32
 Marian Victor Buciu, Nicolae Manolescu. Preistoria criticului. Contemporanul, 2011 

 Ekteskap og barn 
Han var gift tre ganger (første gang i 1961), og hadde en sønn og en datter.

 Referanser 

Kategori:Rumenske forfattere
Kategori:Rumenske litteraturhistorikere og litteraturkritikere
Kategori:Rumenske essayister
Kategori:Rumenske politikere
Kategori:Rumenske professorer
Kategori:Rumenske ambassadører
Kategori:FN-ambassadører
Kategori:Medlem av Det rumenske akademi
Kategori:Personer fra Vâlcea