Sylvain Luc

Sylvain Luc (1965–2024) var en fransk jazzmusiker (gitar).

Hans musikalitet, hans følelse for improvisasjon, hans virtuositet, og unike, tekniske ferdigheter med gitaren gav ham stor (men diskret) status som gitarist over hele verden, blant annet fra mange musikere han har spilt med.

Han turnerte regelmessig, men ga sjelden opptredener på høy-profilerte jazzfestivaler. Han var spesielt tiltrukket av duetter, men var også med i trioer (hans egne, pluss Trio Sud, og på turné i 2009 med Steve Gadd og Richard Bona) og mer sjelden med større grupper. Hans mest kjente verk er to album med Biréli Lagrène, som han turnerte med mange ganger. Han var ambassadør for Godin-gitarer fra 1993.

 Biografi 
 Barndom og musikalske studier 
Luc ble født i Bayonne i Frankrike som den yngste av tre brødre. Han studerte ved akademiet de Bayonne som barn, og mestret flere instrumenter, som gitar, cello, fiolin og mandolin. Hans to eldre brødre (Gérard, den eldste, som spilte trekkspill og Serge, som spilte trommer) var begge musikere som jevnlig spilte til ball. I en alder av fire år fikk han sine hender på en leketøysgitar med bare tre strenger, og fikk lov til å følge sine brødre på øving. Selv i så ung alder var han i stand til å spille nøyaktige akkorder. Som et resultat begynte han på turné med sine brødre for å spille til ball i ung alder.

Han var jevnlig i kontakt med andre musikere som del av et musikermiljø. En av dem var Joe Rossi (som lærte hans eldste bror Gérard å spille trekkspill). Han foreslo at han skulle lytte til (og gav ham et album av) Joe Pass (Portretter av Duke Ellington). Dette, og andre møter i foreldrenes hjem (særlig gitaristen Michel Ducau-Lucart, som tilbød ham hans første gitar), førte ham til å lytte til, og sette pris på, jazzmusikk.

I en alder av ni år han opptrådte for første gang på et album med sine brødre (Elgarrekin), og spilte i den første delen av en konsert av Joe Dassin med i en lokal gruppe. Han gikk også inn på konservatoriet i Bayonne. Mens gitaren var hans hovedinstrument, var det ingen kurs for gitar på konservatoriet, så han valgte å spille cello i stedet, og fikk sansen for klassisk musikk. Luc kommenterte at hans studie av cello hjalp ham å bygge styrke i fingrene, noe som var gunstig for gitarspillingen.

Tolv år gammel spilte han på det andre album med sine brødre, Oinakarin. Han ble også dyktig på andre instrumenter underveis, inkludert mandolin, fiolin og bass.

 Begynnelse av solokarriere 
I en alder av 15 år dannet Luc et jazzband som het Bulle Quintet og fikk raskt anerkjennelse. To år senere, i 1982, ble han og hans gruppe valgt som vinner av den internationale festivalen i San Sebastian.

Han ble raskt den mest ettertraktet gitarist og bassist i den baskiske regionen, og begynte å turnere med jevne mellomrom. I 1985 møtte han Marie-Ange Damestoy og ble hennes gitarist, arrangør og komponist. To år senere, i 1987, ble de nominert av Printemps de Bourges.

 I Paris, og etterpå 
I 1988 bosatte han seg i Paris og ble musikkarrangør, komponist og akkompagnatør til mange forskjellige franske og internasjonale musikere, inkludert Al Jarreau, Catherine Lara, Michel Jonasz, samtidig som han var bassist i Richard Galliano Trio.

Blant musikere han spilte med er Dee Dee Bridgewater, Michel Legrand, Erkan Oğur, Richard Bona, Steve Gadd, Biréli Lagrène, Renaud Garcia-Fons, Elvin Jones, Wynton Marsalis, Stéphane Belmondo, Manu Katché, Michel Portal, Bobby Thomas JR, Andy Sheppard, Jacky Terrasson, André Ceccarelli, Jean-Marc Jafet, Alain Caron, Didier Lockwood, John McLaughlin, Bernard Lubat, Lokua Kanza, Richard Galliano, Ivan Paduart, Steve Lukather, Keyvan Chémirani, Billy Cobham, Victor Bailey, Larry Coryell, Al Di Meola og Tommy Emmanuel.

I 2009 turnerte han over hele Europa med Steve Gadd og Richard Bona.

 Stil 
Sylvain spilte for det meste fingerspill, selv på en stål-strengsgitar, og noen ganger med plekter, ofte byttet han teknikk i løpet av en låt.

Luc stemte noen ganger ned sjette (og femte) streng på gitaren (noen ganger en hel oktav under det normale), både for å etterligne en basslyd og for å akkompagnere seg selv i soloer.

 Diskografi 
 1993: Piaïa, solo album
 1994: Petits Déjà..., med Louis Winsberg
 1998: Piaïa Naïa: Le Voyage Désiré, med Francis de lyon
 1999: Nahia, med sine brødre Serge (trommer) og Gérard (trekkspill)
 1999: Ameskeri, med Stéphane Belmondo
 1999: Duet (Dreyfus Jazz), med Biréli Lagrène
 1999: Sud (Dreyfus Jazz), med Trio Sud
 2001: Trio Sud (Dreyfus Jazz), med Trio Sud
 2003: Ambre (Dreyfus Jazz), solo album
 2006: Joko (Dreyfus Musikk, Frankrike), solo album
 2008: Young And Fine, med Trio Sud
 2009: Standards (Dreyfus Musikk, Frankrike), dobbelt solo album
 2009: Sumertime, med Biréli Lagrène
 2010: Original Album Classics, solo album
 2011: Organic (Dreyfus Jazz), med Thierry Eliez og André Ceccarelli
 2012: Best Moments (Dreyfus Jazz), med Biréli Lagrène
 2013: Souvenirs D'enfance (Just Looking Production), solo album
 2014: Giu' La Testa (Bare Ute Produksjon), med Stefano di Battista

 Referanser 

 Eksterne lenker 

 Dreyfus Records - Luc Sylvain
 Sylvain Luc, Myguitarsolo.com
 Sylvain Luc, Joko | Jazz og blues, Guardian Unlimited Music, 8 desember 2006
 Trio Sylvain Luc - Renaud Garcia-Fons - Keyvan Chemirani på YouTube
 Sylvain Luc (full konsert) - Live @ Jazz sous les pommiers 2015 på YouTube

Kategori:Franske jazzgitarister
Kategori:Personer fra Bayonne