Maria Louise Ramé

Maria Louise Ramé (1839–1908), kjent under pseudonymet Ouida, var en britisk forfatter. Forfatternavnet «Ouida» var slik hun hadde uttalt navnet sitt, Louise, som liten.<ref>Karl Shaw: Oddballs and eccentrics (s. 22), Castle books, ISBN 0-7858-1839-1</ref> 

Liv og virke
Bakgrunn
Maria Louise Ramés far var fransk. Hennes mor Susan Sutton var engelsk og datter av en vinhandler.Schroeder, Natalie, and Shari Hodges Holt (2008). Ouida the Phenomenon: Evolving Social, Political, and Gender Concerns in her Fiction. Newark: University of Delaware Press s. 14 .

Karriere
Ouida debuterte som forfatter i 1863 da hun var 24, med romanen Held in Bondage. 
Hun utmerket seg med sin ekstravagante stil og redsel for moralsk følsomt stoff. Hennes tidlige romaner var ofte eventyrlige og sensasjonelle, mens de senere er romantiske beretninger i et historisk miljø. Hun skrev også barnebøker. 
Til hennes mest kjente verker hører Under two Flags (1867) og A dog of Flanders (1872), som begge er blitt filmatisert flere ganger.barnett Under two Flags  beskriver britene i Algerie; den uttrykker sympati med de franske kolonisatorer (kalt pieds noirs, «svartføtter») som Ouida identifiserte seg sterkt med, og i noen grad med araberne.Leibfried, Philip, Films of the French Foreign Legion, BearManor Media, Duncan OK, 2011 Jack London oppga hennes roman Signa som han hadde lest som åtteåring, som en av de åtte årsakene til hans egen litterære suksess.London, Jack (1917) Eight Factors of Literary Success, in Earle Labor, (ed.) (1994) Viking Penguin. The Portable Jack London, p. 512. «In answer to your question as to the greatest factors of my literary success, I will state that I consider them to be: Vast good luck. Good health; good brain; good mental and muscular correlation. Poverty. Reading Ouida's Signa at eight years of age. The influence of Herbert Spencer's Philosophy of Style. Because I got started twenty years before the fellows who are trying to start today.»

På 1860-tallet var Ouida en veletablert forfatter og salongvertinne med base i London, omgitt av tidens britiske kulturpersonligheter. Til hennes salong kom det militære, politikere, litterære størrelser som Oscar Wilde, Algernon Swinburne, Robert Browning og Wilkie Collins, og kunstnere som John Everett Millais. 

I 1871 flyttet hun til Italia og slo seg ned like utenfor Firenze, hvor hun fortsatte å skrive og førte en eksentrisk tilværelse. Hun foretrakk å skrive sitt etternavn som de la Ramée for å fremstå som adelig.

Den irske lyrikeren William Allingham (1824-89)«William Allingham» beskrev henne i sin dagbok i 1872 som kortvokst, med «et dystert, intelligent ansikt» og «en stemme som en forskjærkniv.»«Maria Louise Ramé», Findagrave]</ref> Skjønt hun solgte godt, levde hun over evne, leide villaen Farniola, bestilte alle sine antrekk fra Paris-designeren Charles WorthMotehuset Worth i Paris og inntok sine måltider på restauranten Doneys, møteplass for briter i Firenze. En stund var hun forelsket i en italiensk sanger, før hun falt for adelsmannen marki della Stufa, som imidlertid var i et forhold til den engelske historikeren Janet Ross. Antony Beevor om Janet Ross i Toscana Dette såret Ouida dypt, men inspirerte henne til romanen Friendship. Hun trakk seg tilbake og levde nærmest isolert med hundene sine til hun måtte flytte fra villaen på grunn av ubetalt husleie. Deretter flakket hun om fra losjihus til losjihus i Firenze, sammen med sin gamle mor og sine kjære hunder. I 1895 fikk hun innpass i en villa utenfor Lucca der hun gjenopptok skrivingen, selv om bøkene hennes for lengst var gått av mote.Karl Shaw: Oddballs and eccentrics (s. 23)

Hun ble tilbudt en civil list-pensjon på £ 150 i året av statsminister sir Henry Campbell-Bannerman, etter søknad fra Alfred Austin, politikeren George Wyndham<ref>[https://www.britannica.com/biography/George-Wyndham «George Wyndham», Britannica og lady Walburga Paget,Walburga Paget og villa Bellosguardo og 16. juli 1906 aksepterte hun nølende dette, etter overtalelse av sin venninne lady Howard of Glossop.

Ouida døde fattig i Viareggio i et hus fullt av hunder. Hun er gravlagt på den engelske kirkegården i Bagni di Lucca der hennes gravstein, betalt av den britiske konsul i Lucca, viser henne liggende med sine føtter hvilende på en hund.Karl Shaw: Oddballs and eccentrics (s. 23) I romanen Puck'' lot hun en snakkende hund komme til orde med sitt syn på samfunnet. Ouida var en dyrevenn og eide på et tidspunkt hele tretti hunder. Ellers i livet var lord Byron hennes inspirasjon.«Maria Louise Ramé», ''Findagrave

Hun hørte til de mest leste forfatterne i viktoriatidens England, men populariteten avtok etter hvert.

 Referanser 

 Eksterne lenker 



Kategori:Britiske forfattere
Kategori:Pseudonymer
Kategori:Personer fra Bury St. Edmunds
Kategori:Salongholdere