Abu’l Fida

Liv og virke
Bakgrunn
Han var av ayyubidenes slekt, sønn av al-Malik al Afdal, og bror til al-Malik al-Mansur, herskeren over Hamat. Som gutt viet han seg helt til studiet av Koranen og vitenskapene i hjembyen Damaskus, men fra sitt tolvte leveår og fremover var det militære ekspedisjoner som skulle fylle hans liv.

Militær
Abu'l Fida kjempet først i flere år sammen med mamelukkene mot korsfarerne. Han var som 12-åring blant de deltakende i 1285 ved beleiringen av johanitternes borg Margat, og som sekstenåring i 1289 ved beleiringen av Tripolis. Han var i 1291 også med på beleiringen av den siste av korsfarernes befestede byer, Akko, da som del av en kontingent ledet av emiren Baibars al-Dewadar fra Kerak. 

Senere kjempet han i Kilikia mot mongolene og deres allierte armenere. Handeltok på beleiringen av Qal'at ar-Rum.

Hersker
Han ble særlig høyt skattet av sultanen an-Nasir Muhammad I, som i 1310 gjorde ham til stattholder over Hamah. Til tross for at han var vasall under Egypt fikk han i 1320 den arvelige sultanverdigheten. Det var etter at han det samme år ghadde ledsaget sultanen på hajj (pilegrimsferd) til Mekka.

Forfatterskap
Hans mest kjente verk er Mukhtasar Tarikh al-bashar («Kompendium over menneskehetens historie»), som strekker seg fra skapelsen til år 1329.

Dessuten må nevnes Taqwin al-buldan («Landenes geografi»).  Dette verket er, like som hans historieverk, fundert på tidligere forfatters verker, som flor eksempel verker av Ptolemæus og Muhammad al-Idrisi. En lang introduksjonn omn forskjellige geografiske temaer er fulgt av 28 seksjoner i tabularisk form med verdens viktigste byer. Etter hvert navn angis lengdegrad, breddegrad, klima, staving, og så obervasjoner fra andre kilder. Deler av boken ble oversatt og publisert så tidlig som i 1650 i Europa. Bemerkelsesverdig er at Abu'l-Fida oppgir korrekt breddegrad og lengdegrad for den kinesiske byen Quanzhou, som arabiske handelsfolk hadde et egen navn for, Zaitun. 

Han skrev også en bok om medisin, Kunash (الكُنّاش).

Oppkalling
Abu'l-Fida (Abulfeda) har også blitt navnegiver til et av månens kratere.

 Litteratur 
 Helaine Selin (utg.): Encyclopaedia of the history of science, technology, and medicine in non-western cultures. Kluwer Academic Publishers, Dordrecht 1997, ISBN 0-7923-4066-3.

 Studies on Abul-Fida' al-Ḥamawi (1273-1331 A.D.) by Farid Ibn Faghül, Carl Ehrig-Eggert, E. Neubauer. Institute for the History of Arabic-Islamic Science (Institut für Geschichte der Arabisch-Islamischen Wissenschaften) at the Johann Wolfgang Goethe University, Frankfurt am Main, Germany, 1992.
 Encyclopedie de l'Islam, 2nd ed. E.J. Brill, Leiden and G.P. Maisonneuve, Paris, 1960.

 Referanser 

Eksterne lenker
 Nationalencyklopedin, CD-utgaven 2000
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Abulfedae tabulae quaedam geographicae, nunc primum Arab. ed., Lat. vertit, notis illustr. H.F ... (1835)
http://www.salaam.co.uk/knowledge/biography/viewentry.php?id=153 
https://web.archive.org/web/20060613024309/http://www.renaissance.com.pk/myletfor95.html
https://web.archive.org/web/20140202235518/http://muslimheritage.com/topics/default.cfm?TaxonomyTypeID=25&TaxonomySubTypeID=-1&TaxonomyThirdLevelID=-1&ArticleID=505

Kategori:Historikere fra middelalderen
Kategori:Personer fra Damaskus