Ieraglaucinae

Ninox
 Uroglaux

Ieraglaucinae (haukugler) er en underfamilie i uglefamilien (Strigidae) og består av to slekter med tilsammen 38 arter.

 Etymologi 
Gruppenavnet, Ieraglaucinae, følger av slektsnavnet Hieraglaux eller Hieracoglaux (noen ganger også skrevet Iieraglaux og Ieracoglaux), men denne slekten har siden blitt synonymisert med slekten Ninox. Hieraglaux og Hieracoglaux følger imidlertid av de gammelgreske begrepene hierax (ἱεραξ) eller hierakos (ἱερακος), som betyr hauk, og glaux (γλαυξ) eller glaukos (γλαυκος), som betyr ugle. Altså haukugler på norsk.

 Taksonomi 
Ieraglaucinae er en underfamilie innenfor Strigidae (uglefamilien) og har forrang over det tidligere navnet på denne gruppa, Ninoxinae, og den består av de to slektene Ninox og Uroglaux.

Disse to slektene utgjør ei distinkt gruppe som er søstergruppa til alle de gjenværende uglene i de to underfamiliene Surniinae og Striginae.

 Biologi 
Betegnelsen haukugler stammer fra amerikanske ornitologer, men artene i denne gruppa er ikke særlig nært beslektet med arten haukugle (Surnia ulula). Den tilhører gruppen Surniinae. 

De fleste artene i denne gruppa hadde norsk populærnavn med med navneendelsen -falkugle, men disse navnene er nylig oppdaterte og falke-endingen er borte. Noen av artene måtte få et helt nytt navn, siden det ellers kunne komme i konflikt med norske populærnavn på andre ugler.

Et særtrekk med haukuglene er at de ofte har svært aggressiv atferd ovenfor rivaler.

 Inndeling 
Inndelingen følger Birds of the World. Norske navn på artene følger Artsdatabanken. Norske beskrivelser i parentes er ikke offisielle.

 Strigiformes, ugler
 Strigidae, uglefamilien 
 Ieraglaucinae, (haukugler)
 Ninox
 N. rufa, sahulugle
 N. strenua, våkugle
 N. connivens, bjeffeugle
 N. rudolfi, storsumbaugle
 N. affinis, klageugle
 N. boobook, boobookugle
 N. rotiensis, grynteugle
 N. fusca, timorugle
 N. plesseni, alorugle
 N. leucopsis, tasmanugle
 N. novaeseelandiae, nattsvermerugle
 †N. albifacies, latterugle
 N. sumbaensis, småsumbaugle
 N. scutulata, hjerteugle
 N. obscura, mørkugle
 N. japonica, falkugle
 N. randi, sjokoladeugle
 N. philippensis, filippinereugle
 N. spilocephala, flekkstrupeugle
 N. mindorensis, rustbukugle
 N. spilonotus, tablasugle
 N. rumseyi, cebuugle
 N. leventisi, vatreugle
 N. reyi, spragleugle
 N. ochracea, okerbukugle
 N. burhani, togianugle
 N. ios, tostøtugle
 N. hypogramma, halmaheraugle
 N. forbesi, tanimbarugle
 N. squamipila, seramugle
 N. hantu, hantuugle
 N. natalis, christmasugle
 N. theomacha, hekseugle
 N. meeki, manusugle
 N. punctulata, maseugle
 N. variegata, bismarckugle
 N. odiosa, dryadeugle
 Uroglaux, monotypisk
 U. dimorpha, papuaugle
 Surniinae, (spurv- og svaleugler)
 Striginae, (egentlige ugler)

 Referanser 
Jobling, J. A. (editor). The Key to Scientific Names in Birds of the World (S. M. Billerman et al. editors), Cornell Laboratory of Ornithology, Ithaca. https://birdsoftheworld.org/bow/key-to-scientific-names/introduction

Mayr, G., Richter, A. & Racicot, R.A. The true identity of the strigiform species Ninox dubiosa Weick, 2006, with comments on a skull feature shared by the Ieraglaucinae and Surniinae. J Ornithol 166, 609–613 (2025). https://doi.org/10.1007/s10336-024-02244-2

Syvertsen, P. O., Ree, V., Hansen, O. B., Syvertsen, Ø., Bergan, M., Kvam, H., Viker, M. & Axelsen, T. 2008. Virksomheten til Norsk navnekomité for fugl (NNKF) 1990-2008. Norske navn på verdens fugler. Norsk Ornitologisk Forening. www.birdlife.no (publisert 22.5.2008). Besøkt 2016-04-10

Syvertsen, P.O., M. Bergan, O.B. Hansen, H. Kvam, V. Ree og Ø. Syvertsen 2017: Ny verdensliste med norske fuglenavn. Norsk Ornitologisk Forenings hjemmesider: http://www.birdlife.no/fuglekunnskap/navn/om.php

Syvertsen, P. O., Bergan, M., Hansen, O. B., Kvam, H., Ree, V. & Syvertsen, Ø. 2020. Norske navn på verdens fugler. Norsk Ornitologisk Forenings hjemmesider. URL: https://www.birdlife.no/fuglekunnskap/navn/

Tennyson, A. J. D.; Martinson, P. 2006. Extinct Birds of New Zealand. Te Papa Press, Wellington.

Williams, G. R.; Harrison, M. 1972. The Laughing Owl Sceloglaux albifacies (Grey, 1844), a general survey of a near-extinct species. Notornis 19: 4-19.

Wink, M., P. Heidrich, H. Sauer-Gürth, A. A. Elsayed, and J. Gonzalez (2008). Molecular phylogeny and systematics of owls (Strigiformes). In Owls of the World, 2nd edition (C. König and F. Weick, Editors). Christopher Helm Publishers, London, UK. pp. 42–63. ISBN 9780713665482

Wink, M., El-Sayed, A.A., Sauer-Gürth, H. & Gonzalez, J. (2009). Molecular phylogeny of owls (Strigiformes) inferred from DNA sequences of the mitochondrial cytochrome b and the nuclear RAG-1 gene. Ardea 97(4): 581–591. https://doi.org/10.5253/078.097.0425

Winkler, D. W., S. M. Billerman, and I. J. Lovette (2020). Owls (Strigidae), version 1.0. In Birds of the World (S. M. Billerman, B. K. Keeney, P. G. Rodewald, and T. S. Schulenberg, Editors). Cornell Lab of Ornithology, Ithaca, NY, USA. https://doi.org/10.2173/bow.strigi1.01

 Eksterne lenker 


Kategori:Ugler
Kategori:Fugler formelt beskrevet i 1999