Medisinsk etikk

Medisinsk etikk er en del av den medisinske filosofi og består av etikk som gjelder for medisinsk virksomhet. Medisinsk etikk, har sub-kategorier for medisinske spesialiteter, som for eksempel, sykepleieetikk.

 Historie 
Medisinsk etikk har sitt fundament i den hippokratiske ed, sammen med jødedommen og kristendommen. På 17 - og 1800-tallet, utviklet medisinsk etikk seg til et eget område med forfattere som Thomas Percival.

I løpet av 1900-tallet var et brudd på medisinsk etikk, for eksempel eksperimenter på mennesker i Nazi-Tyskland, tvungen sterilisering og Vipeholmsexperimenten.

Ved slutten av 1900-tallet var utviklingen av bioteknologi et nærliggende området, og bioetikk dukket opp rundt problemer om bruk av humane celler i dyr.

 Nürnberg-kodeksen 
miniatyr|Andrew C. Ivy vitnet under legeprosessen. Han arbeidet blant annet som viserektor ved University of Illinois med ansvar for medisinsk og farmasøytiske studier.
Under Legeprosessen i Nürnberg i 1946 medvirket blant andre Leo Alexander til utforming av «Nürnberg-kodeksen» (engelsk: Nuremberg Code; tysk: Nürnberger Kodex) for medisinsk etikk i forbindelse med forskning. Dommer Harold Sebring inkluderte disse 10 prinsippene i sin avsluttende kommentar.Alexander, L. (1976). Ethics of human experimentation. Psychiatric Journal of the University of Ottawa. 1(1-2), 40–46. Det har i ettertid vært uklart om Nürnberg-kodeksen skulle tilskrives Alexander, dommerne eller Andrew Ivy. Alexander formulerte tidlige utkast av Nürnberg-koden i notater til aktor Telford Taylor underveis i rettsprosessen.

Evelyne Shuster konkluderte med at koden vokste frem av rettssaken der Alexander, Ivy og Sebring alle bidro. To dager før Legeprosessen ga Alexander et notat til Taylor med tittelen Ethical and Non-Ethical Experimentation on Human Beings (etisk og ikke-etisk eksperimentering på mennesker) der Alexander stillte opp tre etisk, juridiske og vitenskapelige krav til eksperimenter med mennesker. I april 1947 leverte Alexander et nytt notat med seks spesifikke betingelser for akseptable forsøk på mennesker.Schmidt, Ulf (2004). Justice at Nuremberg: Leo Alexander and the Nazi doctors' trial. Springer.

Dommerne brukte en god del av ordlyden i Ivys og Alexanders formuleringer, og tilføyde samtidig tydelig krav om forsøksdeltakernes informerte samtykke og deres rett til å trekke seg. Informert samtykke innebærer blant annet at deltakeren skal ha intellektuell evne til å forstå hva forsøket går ut på. Dommerne formulerte punkt 9 (rett til å trekke seg) som en rett og ikke bare som en retningslinje. Nürnberg-koden var juridiske nyskapinger innenfor pasientrettigheter. Ivy og Alexander hadde lagt til grunn at medisinsk etikk (basert på den hippokratiske ed) for lege-pasient-forhold kunne utvides til å omfatte medisinsk forskning.Schmidt, Ulf (2004). Justice at Nuremberg: Leo Alexander and the Nazi doctors' trial. Springer.

Den hippokratiske ed omhandler legens relasjon til pasienten og omhandler ikke medisinsk forskning og eksperimenter med mennesker. Alexander og Ivy mente at prinsippene de skisserte var i samsvar med etablert praksis. Alexanders vitnemål var blant annet basert på standarder som gjaldt i Tyskland før krigen. Kodeksen kombinerer den hippokratiske ed med menneskeretter. Verdens legeforening utarbeidet i 1964 Helsinki-deklarasjonen som utvidet kodeksen til å omfatte klinisk forskning, det vil si forskning både på pasienter og friske personer.

 Vurderinger 
 Bioethics
 Deontologi
 Veldedige - helsepersonell bør ivareta pasientens beste. (Salus aegroti suprema lex.)
 Primum non nocere - helsepersonell bør ikke skade pasienten (primum non-profit).
 Respekt for autonomi - helsepersonell bør verne om og ta hensyn til pasientens autonomi (Voluntas aegroti suprema lex.)
 Rettferdighet - ressurser skal fordeles rettferdig.
 Verdighet
 Livskvalitet
 Sannhet og ærlighet - pasienten skal ha gitt informert samtykke til behandling.

 Organer for medisinsk etikk 
 Statens medisinsk-etiske råd
 Referanser