Overligger

OverliggerBroby-Johansen, R. (1977): Kunstordbog, Thaning og Appel forlag, s. 155: «dækstein i dysse eller jættestue». er en horisontal steinblokk eller en bjelke av annet materiale som strekker seg over åpningen mellom to vertikale støttesøyler. «Lintel», Glossary of Medieval Art and Architecture. University of Pittsburgh. Det kan være et bærende bygningskomponent, et dekorativt arkitekturelement, eller en kombinert ornamentalt strukturgjenstand. Det er ofte funnet over portaler, dører, vinduer, eller peiser (ildsted).

I arkitekturen ved ulike steder verden over har overliggere vært sentrale bygningselement. Det finnes allerede i steinalderen i dysse på megalitt- eller storsteinsgraver. Det er da vanligvis steinheller som ligger over store steiner som et tak. Som overligger over en inngang finnes et eksempel fra mykenske Hellas, datert til rundt 1600-1100 f.Kr., ved Atreus' rikdom i Mykene, en imponerende tholosgrav. Overliggeren veier 120 tonn med omtrentlige dimensjoner av 8.3 × 5.2 × 1.2 meter,, Dodwell, Edward (1819): A Classical and Topographical Tour Through Greece: During the Years, London en av de største i verden.

 Dekorativt bruk 
Bruk av overliggere som et dekorativ element over portaler uten strukturell funksjon har vært benyttet i de fleste arkitektoniske tradisjoner og stilarter i de fleste kulturer i århundrenes løp.

 Se også 
 Arkitrav - strukturelle overliggere som hviler på søyler
 Atalburu - baskisk dekorative overligger
 Dysse - forhistoriske megalittiske graver med strukturelle overliggere av stein
 Dougong - tradisjonell kinesisk strukturelle element
 I-bjelke - overliggere av stålbjelker
Tverrligger- bl. a. i målburet på en fotballbane

 Referanser 

Kategori:Bygningsdetaljer