Ny-Guineahøylandet

Ny-Guineahøylandet er en fjellkjede, som strekker seg mer enn  fra nordvest til sørøst, gjennom de sentrale delene av øya Ny-Guinea.

Det enorme fjellområdet består fra nordvest til sørøst av de tre fjellkjedene Maokefjellene, Bismarckfjellene og Owen Stanleyfjellene, samt en rekke mindre fjellkjeder og høye fjelltopper som inngår i disse. Ny-Guinea som sådan er delt mellom Vest-Papua i Indonesia i vest og det konstitusjonelle monarkiet Papua Ny-Guinea i øst.

Ny-Guineahøylandet er et resultat av seismisk aktivitet, i kraft av kolliderende tektoniske plater, en prosess som fortsatt er aktiv og fører til jordskjelv. Størst er aktiviteten i grensestrøkene mellom Maokefjellene og Bismarckfjellene, der også landegrensen mellom Papua-provinsen i Indonesia og Papua Ny-Guinea går.

Mange av fjelltoppene i Ny-Guineahøylandet rager over . De høyeste toppene ligger i Sudirmanfjellene, som Puncak Jaya () (det høyeste fjellet mellom Himalaya og Andes), Sumantri , Ngga Pulu  og Puncak Trikora (), men det ligger også mange høye topper andre steder på Ny-Guinea, som Puncak Mandala () i Star Mountains. Sudirmanfjellene inngår som en del av de vestlige Maokefjellene, mens Star Mountains ligger på grensen mellom Papua-provinsen i Indonesia og Papua Ny-Guinea, der fjellkjeden utgjør den vestligste parten av Bismarckfjellene.

Ny-Guineahøylandet er for det meste bosatt av papuanske urfolk. Det er et svært grøderikt område, og arkeologiske funn fra Ivane Valley , en fjelldal som ligger sentralt i Owen Stanleyfjellene i det sørlige Papua Ny-Guinea, indikerer at området kan ha vært bebodd i omkring .

Faunistisk og floristisk kan det enorme fjellområdet deles inn i to grunnleggende økologiske soner; montan regnskog  og alpine stepper . Den siste sonen utgjør den høyeste, våteste og største regionen med alpine stepper på tropiske øyer over hele kloden, og økosystemet er svært sensitivt for klimatiske endringer. Det største mangfoldet finner man imidlertid i den montane regnskogen.

 Referanser 
Ford, A., Late Pleistocene lithic technology in the Ivane valley: A view from the rainforest, Quaternary International (2016), http://dx.doi.org/10.1016/j.quaint.2016.05.030

Geoffrey Hope (2014) The Sensitivity of the High Mountain Ecosystems of New Guinea to Climatic Change and Anthropogenic Impact. Arctic, Antarctic, and Alpine Research 46(4):777-786. 2014 doi: 10.1657/1938-4246-46.4.777

Summerhayes, G.R., Leavesley, M., Fairbairn, A., Mandui, H., Field, J., Ford, A., Fullagar, R., 2010. Human adaptation and plant use in Highland New Guinea 49,000 to 44,000 years ago. Science 330, 78e81.

Summerhayes, G.R., Field, J.H., Shaw, B., Gaffney, D., 2016. The archaeology of forest exploitation and change in the tropics during the Pleistocene: the case of Northern Sahul (Pleistocene New Guinea). Quaternary International. http://dx.doi.org/10.1016/j.quaint.2016.04.023.

 Se også 
 Lorentz nasjonalpark

 Eksterne lenker 


Kategori:Fjellkjeder i Asia
Kategori:Fjellkjeder i Oseania
Kategori:Indonesias geografi
Kategori:Papua Ny-Guineas geografi
Kategori:Ny-Guinea