Senchaku hongan nembutsushū

Senchaku hongan nembutsushū (tradisjonell kinesisk: xuǎnzé běnyuàn niànfó jí. kanji: 選択本願念仏集, katakana: せんちゃくほんがんねんぶつしゅう), også kalt Senchakushū (選擇集, センチャクシュウ), er en avhandling av den japanske religiøse reformatoren Hōnen (法然, 1133–1212). På norsk er tittelen «utvalgte avsnitt om nembutsu i den opprinnelige ed».

Verket ble skrevet i 1198 på oppfordring av Hōnens beskytter og disippel, Kūjō Kanezane (九条 兼実, 1149–1207). I 1175 grunnla Hōnen skolen Jōdo-shū (浄土宗) som er den japanske avleggeren av det rene lands buddhisme. Senchaku hongan nembutsushū er den fundamentale teksten til denne skolen, så vel som magnum opus til Hōnen.

Betydning og format
I den kinesiske buddhistiske kanon er teksten å finne i Taishō Shinshū Daizōkyō. Der er den i seksjon 28 (zoshoshū-bu), bind 83, som tekst nr 2608. Derimot er den fraværende i Dainippon Zokuzōkyō (大日本續藏經) og i Zhonghua dazangjing. Den er også fraværende i katalogen som Nanjo Bunyu utga i 1883.

Teksten argumenterer for at menneskene lever i den degenererte tidsalderen Mappō (末法) eller «Lovens siste dager». Denne tidsalderen har blitt profetert i flere tekster for «fremtidige generasjoner» (末世, masse). Det er en mahāyānabuddhistisk parallell til den hinduistiske Kali Yuga eller «mørkets tidsalder».

Han henter mange sitater fra amitābhasūtraen, sutraen om evig liv og amitāyurdhyānasūtraen, eller de tre «sūtraer om det rene land» (淨土三部經, jōdo sanbu kyō), for å begrunne at vi lever i Mappō. Boken henter også mange sitater fra skriftene til de kinesiske buddhistene Tánluán (曇鸞, 476–542) og Shàndǎo (善导, 613–681). Dette for å underbygge læren om nembutsu – den enkle messingen av Amitabhas navn for gjenfødelse i det rene land.

Hōnen legger også vekt på at han grunnlegger en ny skole innenfor buddhismen. Hōnen utbredte ikke teksten for et videre publikum før etter sin død, av frykt for å møte voldsom kritikk. I stedet viste han den til sine nærmeste disipler Benchō, Shinran, Shōkū og flere.

Kritikk fra andre skoler
Jōkei, som var Hōnens sterkeste kritiker, analyserte Senchakushū som et ledd i forkastelsen av Hōnens lære om det rene land. Det samme var tilfelle med Myōe.

Referanser
Nanjo 1883
Muller 1993, future generation(s)
Muller 1997, Pure Land School
Muller 1997, Mappō
Muller 2001, Texts of the Pure Land tradition
Muller 2007, Senchaku hongan nenbutsu shū
Taishō, bind 83 tekst nr 2608

Litteratur

Kategori:Jōdo-shū
Kategori:Taishō Tripiṭaka, seksjon 28