David Wilkie

For sportsmannen, se David Andrew Wilkie

David Wilkie (født 18. november 1785 i Cults i Fife i Skottland, død 1. juni 1841 ved Gibraltar på ferd gjennom Middelhavet) var en britisk maler som fra 1830 var hoffmaler i Storbritannia, og som ble regnet som en av grunnleggerne av malerkunsten i Skottland.

 Liv og virke 
 Bakgrunn 
Hans far var forstander i menigheten i Cults, og der vokste David Wilkie opp. Faren gikk ugjerne med på sønnens ønske om å bli maler.

 Maler 
Wilkie begynte å studere kunst i Edinburgh i 1799. Fire år senere fikk han pris for bildet Kallisto i badet med Diana. Fra 1805 studerte han ved Royal Academy of Arts i London, der han fikk oppmerksomhet for malerier som for eksempel Landsbypolitikerne og Den blinde fiolinisten. I 1811 ble han opptatt som medlem av kunstakademiet. De kommende årene malte han bilder som Introduksjonsbrevet og Testamentet blir opplest.

År 1825 la Wilke ut på en rundtur på det europeiske kontinent. Gjennom en treårsperiode besøkte han Frankrike, Tyskland, Italia og Spania. Under denne reisen endret han både stil og tema. I stedet for en nøyaktig penselføring, valgte han å male med bred pensel. Gjennom sine studier av gamle mestere, blant annet Correggio, Rembrandt og Diego Velázquez, fikk bildene hans en lettere karakter som mer ymtet frempå enn avdekket. Malerier som Spansk posada og Piken fra Zaragoza er eksempler på dette.

Etter hvert gikk Wilkie over til å male historiske bilder og portretter. Best kjent av historiemaleriene er Knox deler ut sakramentet; andre er Columbus og egget og Maria Stuarts flukt. Blant portrettene hans utmerker seg fremstillingene av kong Georg, dronning Victoria, lady Lyndhurst, sir James MacGregor, hertugen av Wellington og landskapsmaleren Thomas Daniell. Hans portretter var i regelen vel utført hva gjaldt det samlede inntrykk, men det ble sagt at selve ansiktene ikke traff så godt. Han lyktes sjelden i å fremstille de portretterte på deres beste, og især de kvinnelige portretterte var sjeldent tilfredse med resultatet.

 Kongens maler 
Fra 1830 var Wilkie «kongens maler» og ble i 1836 slått til ridder. År 1840 reiste han til Konstantinopel, der han ble oppholdt av krigshandlinger i Syria. I ventetiden malte han et portrett av den unge sultanen Abd ül-Mecid. Han seilte så til Smyrna og derfra kom han til Jerusalem, der han oppholdt seg i fem travle uker. 
Det siste arbeidet som beskjeftiget ham, var et portrett av Mehemet Ali i Alexandria. Der ble han syk. 

Han ble alvorligere syk ombord på en fregatt ved Malta og døde da skipet var nær Gibraltar. Liket ble senket i havet i Gibraltarbukten.

 Referanser 

 Eksterne lenker 


Kategori:Personer fra Fife
Kategori:Britiske malere
Kategori:Medlemmer av Royal Academy of Arts