Joseph Chénier

Marie-Joseph Chénier (født 11. februar 1764 i Konstantinopel, død 10. januar 1811 i Paris) var en fransk forfatter. Han var sønn av Louis de Chénier og bror til André-Marie de Chénier.

Med mønster fra Voltaire skrev Chénier teaterstykker ut av den overbevisning at teaterkunstens fremste oppgave var å dyrke kjærligheten til dygden, lovene og friheten og vekke avsky for fanatismen og tyranniet. Ut fra disse prinsipper skrev han stykkene Charles IX (1789), Jean Calas (1791), Henri VIII (1791), Caius Gracchus (1792) og Fénelon (1793). Hans drama Timoléon (1794) ble imidlertid stanset av sensuren under Robespierre.

Hans etterlatte tragedie Tibère er av senere litteraturvitere blitt betraktet som den beste tragedien fra sin samtid. Blant øvrige verker kan nevnes hans Épîtres, i hvilken blant annet inngår Épître sur la calomnie, der han renvasker seg selv fra å ha vært medskyldig til brorens død.

Chénier ble i 1802 medlem av det franske akademi og var 1803–06 overinspektør øver undervisningsvesenet. Hans Tableau historique de l'état et de progrès de la littérature française depuis 1789 ble utgitt i 1808. Hans Oeuvres complètes (samlede verker) kom i åtte bind 1823–27.

 Referanser 

 Litteratur 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930.

 Eksterne lenker 


Kategori:Franske dramatikere
Kategori:Franske forfattere
Kategori:Personer fra Istanbul
Kategori:Fødsler i 1764
Kategori:Dødsfall i 1811