Antonio Scotti

Antonio Scotti (født 25. januar 1866, død 26. februar 1936) var en italiensk barytonsanger. Han var førstesanger ved New York Metropolitan Opera i mer enn  33 sesonger, men sang også med stor suksess ved Londons Royal Opera House, Covent Garden og i Milanos La Scala.

 Liv 
Antonio Scotti ble født i Napoli, Italia. Hans familie ville at han skulle bli prest, men endte i stedet opp i en karriere i opera. Han fikk sin første sangundervisning av Esther Trifari-Paganini og Vincenzo Lombardi. I henhold til de fleste kilder hadde han sin debut ved Malta kongelige teater (Theatre Roya)l i 1889, i rollen som "Amonasro" i Giuseppe Verdis Aida. Engasjementer ved  forskjellige italienske opera fulgte og han fikk etterhvert  verdifull erfaring for å opptre på scener. Han sang i Spania, Portugal, Russland og Syd-Amerika. 

I 1898 debuterte han i Italias mest anerkjente opera, La Scala i Milano som "Hans Sachs" iDie Meistersinger. Dette virker som et noe overraskende valg av rolle, for i Scottis etterfølgende karriere er det lite av Richard Wagners verker.

Scottis amerikanske debut var høsten 1899, da han sang i Chicago. Den  27. desember 1899 hadde han sin første opptreden i New York City, ved Metropolitan Opera i tittelrollen i Mozarts Don Giovanni. Han ble en publikumsfavoritt "Met", fikk stor applaus for sin vakre fremføring av Donizettis vakrebel canto-musikk, så vel den stil og eleganse han bragte til sine mer kraftige Verdis tolkninger av virkeligheten Scotti opptrådte i Covent Garden i London for første gang i 1899, hvor han sang  Don Giovanni. Han kom til å vende tilbake til London mange ganger før første verdenskrig.

 USA og Metropolitan 
Ved "Met" i 1901 ble Scotti den første artist som sang  rollen "Baron Scarpia" i Giacomo Puccinis Tosca i Amerika. Han opptrådte også i de amerikanske premieren av Francesco Cileas Adriana Lecouvreur, Ermanno Wolf-Ferraris Le donne curiose, Umberto Giordanos Fedora, Franco Leonis L'Oracolo og Isidore de Laras Messaline. Scotti sang også et variert utvalg av tidens baryton roller i sin tid ved "Met" inklusive Rigoletto og mange flere. Han opptrådte mot sin nære venn, Enrico Caruso da den fargerike tenor hadde sin debut på "Met" som "Hertugen av Mantua" i 1903 og deltok i 15 forskjellige Toscas i løpet av sin lange karriere ved huset.

I 1912 fikk Scottis ankomst til De forente stater sammen med Pasquale Amato og William Hinshaw for sin neste "Met" sesong omfattende dekning i avisene, (se bildet til høyre).

Han opptrådte ved Royal Opera House i Covent Garden på regelmessig basis frem  1910, med ytterligere opptredener i sesongen 1913–1914. I denne periode ble han ikke bare Londons første "Scarpia", men også den første "Sharpless" i Puccinis Madama Butterfly (i 1900  1905 respektive)    

Han dannet sin egen gruppe av sangere i 1919, den fikk naturligvis navnet "Scotti Opera Company"  Han ledet denne i flere  sesonger, på turné i USA. Scotti feiret sitt  25-årsjubileum ved "Met" den  1. januar 1924 med en gallaforestilling av  Tosca. På 1930-tallet hadde Scottis stemme blitt redusert betraktelig, men han opprettholdt sin plass på "Met"s liste over sangere på grunn av hans fremragende egenskaper. Hans siste "Met" opptreden var 20. januar 1933 da han sang "Chim-Fen" i L'Oracolo; han hadde skapt rollen i 1905. 

Scotti returnerte til  Italia for å tilbringe sin tid som pensjonist. Han døde i fattigdom  i Napoli  i 1936, 70 år gammel

 Referanser 

 Eksterne lenker 



Kategori:Italienske operasangere
Kategori:Personer fra Napoli