Matsentral

En matsentral er en virksomhet som legger til rette for å omfordele overskuddsmat fra matbransjen til ideelle organisasjoner som hjelper vanskeligstilte. 

Matsentraler ble opprinnelig etablert som en midlertidig foranstaltning for å bidra til matsikkerthet, men siden har matbankene også fungert som strategi for å redusere matsvinn. En matsentrals formål handler både om å redusere matsvinn og å bekjempe sult blant vanskeligstilte. Dette gjøres ved å ta imot overskuddsmat fra matbransjen og sørge for at den videreformidles gratis på en trygg måte til veldedige organisasjoner som hjelper vanskeligstilte. 

I noen land benyttes betegnelsen «foodbank» om virksomheter som deler ut mat, det vil si førstelinjetjenesten. I internasjonal litteratur kan derfor begrepet «foodbank» ha ulike betydninger. I Norge har man valgt å knytte betegnelsen «matsentral» med den amerikanske modellen for food bank, ofte kalt «lagermodellen», men andre modeller av matbank er også i bruk i Norge.

 Overskuddsmat 
Overskuddsmat er matvarer som av en eller annen grunn ikke kan selges gjennom de vanlige kanalene.

Dette kan være produkter som:
 Har kort «best før»-dato
 Er blitt tatt ut av sortimentet hos de store kjedene
 Har pakningsendringer
 Er sesongvarer
 Det har blitt produsert for mye av. 

Denne maten er fortsatt spiselig, derfor vil det bli betraktet som matsvinn hvis den ikke spises av mennesker.

 Matsvinn 
Matsvinn er et globalt fenomen og har etter hvert fått økt oppmerksomhet av politikere, eksperter og frivillige organisasjoner. FNs organisasjon for ernæring og landbruk antyder at en tredjedel av den maten som blir produsert til konsum, blir borte eller kastet gjennom den globale matforsyningskjeden. Bare én tredjedel av all mat som blir kastet ville vært nok til å fø alle jordens sultne mennesker.HungerNotes: ONE THIRD OF FOOD LOST, WASTED – ENOUGH TO FEED ALL HUNGRY PEOPLE av Baher Kamal

Matsvinn er også sløsing av ressurser som brukes til å dyrke den maten som blir kastet.Tvergastein: Water, s. 18 (Engelsk) Vannet som brukes til å dyrke og frambringe maten som kastes globalt, vil være nok til å dekke behovet til ni milliarder mennesker, som er det antallet personer man forventer å bebo kloden i 2050. Ti prosent av industrilandenes utslipp av klimagasser skyldes produksjon av mat som blir kastet. 8,3 hektar land kreves for å produsere kjøttet og meieriproduktene som kastes av britiske og amerikanske familier, butikker og restauranter. Dette er sju ganger arealet av Amazonasregnskogen som går tapt i Brasil hvert år, hovedsakelig på grunn av kvegdrift og soyaproduksjon til eksport som dyrefôr.

 Redistribusjon av overskuddsmat 
Forebygging av matsvinn innebærer å begrense genereringen av overskuddsmat i hvert trinn av næringsmiddelkjeden (dvs. produksjon, bearbeiding, distribusjon og forbruk). Hvis dette ikke kan oppnås, er den nest beste løsningen å donere overskuddsmaten til veldedige organisasjoner som fordeler den videre til mennesker med behov for mat.

Det er to tilnærminger for å omfordele overskuddsmat. Den første tilnærmingen er omfordeling gjennom matbanker som mottar overskuddsmat fra ulike leverandører, lagrer det og distribuerer det blant veldedighetsorganisasjoner, for videre distribusjon til personer i nød. Den andre tilnærmingen er gjennom organisasjoner som serverer gratis mat eller utdeler gratis matposer. Den første tilnærmingen (omfordeling gjennom matbanker) heter «indirekte omfordeling» og den andre tilnærmingen (omfordeling gjennom direkte og lokalt organiserte avtaler mellom leverandører og veldedige organisasjoner) «direkte omfordeling».

Som en del av handlingsplanen for sirkulær økonomi har Europakommisjonen vedtatt EUs retningslinjer for matdonasjon for å legge til rette for utvinning og omfordeling av trygg, spiselig mat til de som har behov for det.

 I Norge 
Direkte redistribusjon er den vanligste formen for redistribusjon i Norge og har eksistert i flere tiår, men skjøt fart da Kiwi i 2004 inngikk nasjonale avtaler med Frelsesarmeen og Kirkens bymisjon om at de kunne hente overskuddsmat i Kiwi-butikkene.

Den første offisielle matsentralen i Norge kom i drift i 2013 etter initiativ fra matbransjen gjennom prosjektet Format.

Matsentralen var fra starten organisert som et samvirkeselskap, med Frelsesarmeen, Blå Kors Norge og Kirkens bymisjon som stiftere, seinere ble også evangeliesenter og IOGT i Norge medlemmer. Retten til å motta mat fra Matsentralen er ikke knyttet til medlemskap, men til at maten stilles fritt til disposisjon for vanskeligstilte, enten i form av måltider, eller utdelt i poser for tilberedning hjemme.

I juni 2015 ble Matsentralen SA omorganisert til en forening for å bli godkjent som frivillig organisasjon med rett til momskompensasjon. I 2014 mottok Matsentralen i Oslo ca.  tonn med mat som ble videreformidlet.

I dag finnes det i tillegg matsentraler i Tromsø, Trøndelag, Vestland, Rogaland, Sørlandet, Vestfold ogTelemark og Innlandet.

I 2017 ble Matsentralen Norge (MSN) etablert som paraplyorganisasjon for alle matsentraler i landet.

I 2021 omfordelte nettverket av matsentraler mer enn 4000 tonn mat til mennesker i en vanskelig situasjon. Dette tilsvarer 8 millioner måltider, og 12 000 tonn CO2e ekvivalenter.

Referanser

 Eksterne lenker 

 eurofoodbank.eu FEBA

Kategori:Mat
Kategori:Fattigdom