Luftfartsterminologi

Luftfartsterminologi er en liste over ord og uttrykk man finner innenfor luftfart.

 A 
 Aerodynamikk – Lære som omhandler hvordan legemer blir påvirket av kreftene i luftstrømninger.
 Aerodyner – Luftfartøy som er tyngre enn luft, som for eksempel fly og helikoptre.
 Aerostater – Luftfartøy som er lettere enn luft, for eksempel luftskip og ballonger.
 Aileron – Engelsk betegnelse for balanseror.
 Aksialkompressor – Type kompressor brukt i jetmotorer.
 Amfibiefly – Fly som kan operere både fra land og vann.
 Angrepsvinkel – Vinkelen mellom lengdeaksen til et vingeprofil og bevegelsesretningen.
 Arealregelen – Regel som krever tilnærmet konstant tverrsnitt av arealet langs flyets lengdeakse for å overvinne transsonisk luftmotstand.
 Aspektforhold – Vingespenn delt på gjennomsnittlig vingekorde. Se Sideforhold.
 Autogyro – Luftfartøy som bruker en frittroterende rotor for løft.
 Avionikk – Samlebetegnelse for elektronisk utstyr brukt av luftfartøyer.

 B 
 Bakkeeffekt – aerodynamisk effekt merkbar på fly og helikoptre i høyder lavere enn ett vingespenn over bakken. 
 Balanseror – Bevegelige kontrollflater for kontroll av fly rundt lengdeaksen.
 Biplan – Fly med to vingepar, vanligvis over hverandre.
 Bremseklaff – Annen betegnelse for spoiler
 Brannfly – Fly som har i oppgave å slukke branner, hovedsakelig skogbranner.
 Bremseskjerm – Utløsbar fallskjerm plassert i halen for å korte ned lengden på landingen.
 Buklanding – Nødlandingsprosedyre der et fly lander med et eller flere landingshjul helt eller delvis inntrukket.

 C 
 Canardvinge – Fast eller bevegelig liten vinge plassert foran flyets tyngdepunkt.
 Cowling – Motordeksler

 D 
 Deltavinge – Triangelformet vingetype
 Dope – Impregneringsmiddel brukt for å stramme og stive duk.
 Dopet duk – Impregnert duk brukt til å kle skrog, vinger, stabilisatorer og kontrollflater.

 E 
 Elevon – Rorflate som kombinerer høyderor og balanseror (elevator/aileron), spesielt på deltavingede fly.
 Etterbrenner – Innretning som tilfører drivstoff direkte til utblåsningsrøret på en jetmotor for ekstra skyvekraft.

 F 
 Flaps – Bevegelige klaffer bak på vingene nærmest flykroppen som gir bedre løft ved lav hastighet og økt motstand for landing. 
 Flybåt – Sjøfly hvor selve skroget flyter på vannet.
 Flyfrakt – Også kalt cargo. Flyselskaper som hovedsakelig flytter frakt istedenfor passasjerer kalles cargoselskaper.

 H 
 Halehjulsfly – Fly med hovedunderstell festet til skrog eller vinger foran flyets tyngdepunkt og et siste hjul i halen.
 Hangar – En stor bygning hvor man lagrer fly.
 Horisontalstabilisator – Fast eller bevegelig flate som gir flyet stabilitet langs horisontalaksen.
 Hypersonisk – Hastighet 5 ganger eller høyere lydens hastighet.
 Høyderor – Ror som beveger flyet om horisontalaksen.

 I 
 Innflygning – Siste fase av en flytur før landing.
 Internasjonal lufthavn – Flyplass som opererer internasjonale destinasjoner.

 J 
 Jetmotor – En form for reaksjonsmotor med en sylinder der luft og brennstoff blandes og forbrennes slik at eksosgassen utvider seg kraftig, for å bli skjøvet ut i bakre ende. Inntaket for ny luft sitter slik at den blir drevet inn til forbrenningskammeret foran på motoren. 

 K 
 kN – Kilonewton. Måleenhet for reaksjonskraft.
 Kontrollflater – Bevegelige flater for kontroll av flyets bevegelse, vanligvis balanseror, høyderor og sideror.

 L 
 Landing – Siste del av en flytur, der et luftfartøy avslutter flygingen og returnerer til bakken (NB! Denne artikkelen må skrives da det foreløpig kun er en omdirigeringsside). 
 Landingsrunde  – Innflygingsmønster for småfly og for seilfly.
 Luftambulanse – Fly eller helikopter utstyrt og bemannet for utrykning ved skade eller sykdom.
 Luftbremse – Flate som på fly kan skyves ut i luftstrømmen for å bremse hastigheten.
 Luftdyktig – Betegnelse for luftfartøyer som er i forskriftmessig stand for flygning.
 Lufthavn – også kalt flyplass. Sted hvor fly letter og lander.
 Luftled – Luftkorridor for lufttrafikk.
 Luftmotstand – Kraft som virker mot en gjenstand som beveger seg i luft. 
 Luftskip – Motorisert og styrbart luftfartøy som er lettere enn luft. 

 M 
 Marsjfart – Den hastigheten et luftfartøy eller annet fremkomstmiddel kan holde over lange avstander – vanligvis den hastighet som er mest økonomisk. 
 Monoplan – Fly med ett vingepar.

 N 
 Nesehjulsfly – Fly med hovedunderstell festet til skrog eller vinger bak flyets tyngdepunkt og et siste hjul i nesen.
 Nødlanding – En form for landing der et luftfartøy må avbryte flyturen vanligvis på grunn av en feilfunksjon i luftfartøyet.

 P 
 Pilvinge – Pilformet vingetype, med både vingeforkant og bakkant bakoverstrøket.
 Pitch – Bevegelse om horisontalaksen.
 Pitotrør – Et rør med åpning mot fartsretningen som er koblet sammen med trykkmåleren som viser indikert lufthastighet (hastighet i forhold til luftstrømmen).
 Propell – en fremdriftsanordning hvor blader eller vinger festet til et nav omsetter en roterende maskins ytelse til fremdrift i en væske eller gass. 

 Q 
 QFE – Høydemålerinnstilling som viser høyde 0 på måleren på aktuell plass.
 QNH – Høydemålerinnstilling som viser korrekt høyde på måleren på aktuell plass.

 R 
 Radom – Deksel som dekker radarantenne.
 Rakettmotor – En form for reaksjonsmotor på linje med jetmotor. 
 Reaksjonsmotor – En motor som bygger på reaksjonsprinsippet. 
 Rekkemotor – Motor med sylindrene arrangert i stående eller hengende rekker, eller i V-form.
 Roll – Bevegelse om lengdeaksen

 S 
 Sideforhold – Vingespenn dividert med gjennomsnittlig vingekorde. 
 Sideror – Ror som beveger flyet om vertikalaksen. 
 Slats – Bevegelige kontrollflater i vingeforkanten som gir bedre løft.
 Spoiler – Klaff på oversiden av vingen som bremser hastighet samtidig med å øke synkraten. 
 Stall – Opphør av løft ved for stor angrepsvinkel eller for lav hastighet.
 Stillingsindikator – Instrument som viser flyets stilling i forhold til en kunstig horisont.
 Stjernemotor – Motor med sylindrene arrangert i en ring omkring veivakselen, som igjen gjerne driver en propell.
  STOL– Short take-off and landing. Fly som trenger kort bane for start og landi
 Subsonisk – Hastigheter under lydens hastighet.
 Supersonisk – Overlydshastighet.

 T 
 Takeoff – Den første fasen av en flytur, der flyet tar av fra bakken. 
 Transsonisk – Hastigheter i overgangen mellom subsonisk og supersonisk.
 Trimror – Lite ror montert på kontrollflatene for fininnstilling.
 Triplan – Fly med tre vingeplan
 Trykk-kabin – Kabin som øker innvendig trykk og sørger for akseptabelt trykk og oksygennivå for passasjerer og besetning uansett høyde. 
 Turbojet – En form for jetmotor. 
 Turboprop – Et form for flymotor, der propeller drives av en gassturbin. 

 V 
 Vertikalstabilisator – Fast flate som stabiliserer flyet langs vertikalaksen.
 Vingebelastning – Vekt delt på vingeareal.
 Vingebjelke – Bærende element i vingestrukturen.
 Vingekorde – Vingeprofilens lengdeakse.
 Vingeprofil – Tverrsnittform av flyvinge.
 Vingespenn – Avstand fra vingetipp til vingetipp. 
 Vingevirvel – Turbulens som skapes ved vingetippene på fly.
 VTOL – Vertikal start og landing (Vertical Take-off and Landing)

 W 
 Winglet – Utvidelse på vingetuppen for bedre aerodynamikk

 Y 
 Yaw – Bevegelse om vertikalaksen

Eksterne lenker
 aviation-terms.com
 aerofiles.com
 flightsimaviation.com
 airodyssey.net

Kategori:Luftfart
Kategori:Transportlister