Arvernerne

Arvernerne (latin: Arverni) var en gallisk folkegruppe eller stamme.«Arverni» i The New Encyclopaedia Britannica. Chicago: Encyclopaedia Britannica Inc., 15. utgave., 1992, Vol. 1, s. 611. Stammen holdt til i dagens Auvergne i Frankrike, som henter sitt navn fra arvernerne. Som en av de mektigste stammene i antikkens Gallia sto arvernerne flere ganger mot romernes ekspansjon inn i området. Deres viktigste høyborg var Gergovia, nær dagens commune Clermont-Ferrand.

Gallerkrigene
Arvernerne kom til å spille en viktig rolle under gallerkrigene, utkjempet av Julius Cæsar fra år 58-51 f.Kr. I begynnelsen forsøkte arverniske adelige å unngå å konfrontere Cæsar ved hans første tokt inn i Gallia. Romerne henrettet lederen Celtillus, i et forsøkt på å sikre herredømme over alle gallere.Julius Cæsar, Commentarii de Bello Gallico, bok 7, kapittel 4. I år 52 f.Kr. samlet Celtillus' sønn, Vercingetorix, hans støttespillere for å ta opp kampen mot romerne, men ble fordrevet fra Gergovia av de adelige – blant annet hans onkel Gobanitio. Han begynte deretter å samle en stor hær i landet, og vendte tilbake byen hvor han kastet ut sine motstandere, og ble erklært konge. Da dette var fullført opprettet Vercingetorix en allianse med minst 15 gallerstammer, og ba om at stammehøvdingenes sønner skulle være med ham for å vise deres troskap. Han ledet så majoriteten av gallerne i slaget ved Gergovia mot Julius Cæsar, og hans kavaleri gjorde stor skade ved å jakte ned de romerske troppene. Etter Julius Cæsar redde halvparten av sine legioner, og mottok forsyninger fra andre gallere, dro han lengre nord for å møte svakere motstand. Vercingetorix ble beseiret av Cæsar i slaget ved Alesia, etter flere måneder som legionærene hadde brukt på å bygge militærutstyr for å stanse de galliske soldatene. Etter flere uker med støtte fra de vestgallerne, som sendte store hærer for å hjelpe Vercingetorix, var gallerne nær å samles to ganger før solnedgangen. Da de vestgalliske stammene bestemte seg for å dra, overga Vercingetorix seg for å redde folket i Alesia.Julius Cæsar, Commentarii de Bello Gallico, bok 7, kapittel 89. 

Arvernernes områder, og over 75 prosent av gallerne (allierte og undersåtter av avernerne og Vercingetorix) ble så inkorporert i det romerske imperiet, noe som tredoblet størrelsen av skatteinntekt, og befolkning.

 Referanser 

Kategori:Gallerne
Kategori:Frankrikes historie