Kirgisere

Kirgisere er et tyrkisk folkeslag og en etnisk gruppe som hovedsakelig lever i landet Kirgisistan, og som minoriteter i naboland. Det kirgisiske språket er nært beslektet med kasakhisk. Kirgisere er hovedsakelig sunnimuslimer, og var tidligere nomadiske gjeterfolk med et sterkt stamme- og klansamfunn.

I 1920-årene ble mange kirgisere opptatt med jordbruk grunnet russisk innflytelse. Gjeterfolket holder geiter, jakokser, og hester. I det nordlige og østlige Kirgisistan praktiseres fortsatt sjamanisme.

 Etymologi 
Det er flere teorier til opprinnelsen til etnonymet «kirgis» (også stavet «kyrgyz»). Det kan være avledet fra det tyrkiske ordet kyrk («førti»), og hvor –is er en gammel flertallsendelse. Kirgis betyr da «en samling av førti stammer».Pulleyblank, E.G. (1990): «The Name of the Kirghiz» i: Central Asiatic Journal (Wiesbaden: Harrassowitz) 34 (1–2): 98–108. s. 108. Kirgis betyr også «uforgjengelig», «udødelig», «ubeseiret» og tilsvarende, kanskje i referanse til den episke helten i Manaseposet, som i henhold til legenden forente de førti stammene mot de mongolske khitanerne.

Den kinesiske transkripsjonen Tse-gu (Gekun, Jiankun) gjør det mulig å restaurere uttale på etnonymet som kirkut (kirgut) og kirkur (kirgur). Begge former går tilbake til den eldste varianten kirkün (kinesiske tszyan-kun) av begrepet «kirgis» i betydning «jordfolket» (eller «jordhunere»).Eller kanskje «steppefolket»?

I den mongolske epoken hadde den opprinnelige meningen av ordet gått tapt, som vist ved forskjellig lesninger av eldre reduksjoner av det kinesiske historieverket Yuán Shǐ (en av historiene i De 24 historieverk). Endringen i etnonymet førte til en ny versjon av opprinnelsen, og minnet om deres fedreland på steppene, nedtegnet i Yuán Shǐ, og overlevd kun som et minne om det opphavelige fødestedet til førti kvinner. Med tiden gikk også dette minnet tapt.Zuev, Yu.A. (1960): Horse Tamgas from Vassal Princedoms (Translation of Chinese composition "Tanghuyao" of 8–10th centuries), Kazakh SSR Academy of Sciences, Alma-Ata, s. 103 (på russisk)

 Opphav 
Det eldste kirgisfolket, kjent som jenisejkirgiserne, har deres opprinnelse i de vestlige delene av dagens Mongolia. De nevnes første gang i skriftlige kilder i de kinesiske annalene til Sima Qians Nedtegnelsene til den store historiker (sammensatt mellom 109 og 91 f.Kr.) som «gekun» (鬲昆, 隔昆) eller «jiankun» (堅昆). De ble beskrevet i Tang-dynastiets tekster ved at de hadde «rødt hår og grønne øyne», og hvor de som hadde mørkt hår og øyne hevdes å nedstamme fra den kinesiske generalen Li Ling (død 74 f.Kr.).Lung, Rachel (2011): Interpreters in Early Imperial China. John Benjamins Publishing Company. ISBN 9027224447. s. 108. Sitat: «During the reign period of Kaiyuan of [emperor] Xuanzong, Ge Jiayun, composed A Record of the Western Regions, in which he said "the people of the Jiankun state all have red hair and green eyes. The ones with dark eyes were descendants of [the Chinese general] Li Ling [who was captured by the Xiongnu]... of Tiele tribe and called themselves Hegu.» I kinesiske kilder ble folket i kirkis-stammene beskrevet med lys hud, blå eller grønne øyne, og rødt hår, og med en blanding av europeiske og mongolske trekk.Mitchell, Laurence (2008): Kyrgyzstan: The Bradt Travel Guide, s. 7.Findley, Carter Vaughn (2004): The Turks in World History, Oxford University Press, s. 118.Yatsenko, Sergei A. (2002), i: Ocak, Murat (red.): The Turks: Early Ages, Wu-Suns, s.244-249. Den kinesiske komposisjonen Tang Huiyao fra 700-900-tallet transkriberte navnet «kirgis» som tsze-gu (kirgut), og deres tamga (bumerke) var avbildet som identiske til dagens tamga hos de kirgiske stammene: Azyk, Bugu, Cherik, Sary Bagysh og noen få andre.Abramzon S.M. 81971): The Kirgiz and their ethnogenetical historical and cultural connections, Moskva, s. 45

 Referanser 

 Se også 
 Tyrkere

 Eksterne lenker 

 Kirghiz tribal tree (PDF), Center for Culture and Conflict Studies, US Naval Postgraduate School

Kategori:Tyrkiske folk
Kategori:Kirgisistan