Jean Dufresne

Jean Dufresne (1829–1893) var en tysk sjakkmester og -forfatter.

 Liv 
Dufresne var sønn av en rik jødisk kjøpmann. Han studerte jus og offentlig administrasjon (kameralvitenskap) i hjembyen og i Breslau inntil faren mistet hele formuen og ble ute av stand til å finansiere studiene. Dufresne begynte i 1852 som journalist og var lenge redaktør av ulike tidsskrifter, men måtte i 1875 slutte på grunn av tiltakende tunghørthet. Han beskjeftiget seg deretter nesten utelukkende med sjakk. Et påbegynt matematikkverk ble aldri ferdigstilt. Da han døde i 1893 var han blitt helt døv.

Dufresne skrev tre romaner han gav ut under det anagrammatiske pseudonymet E.S.Freund, men med liten suksess. 

 Sjakk-karriere 
mini|Bronseplakett på gravsteinen
Dufresne regnet seg som elev av Adolf Anderssen og var Anderssens hovedmotstander i Berlin under forberedelsene til den store verdensturneringen i London 1851.«Als ältesten lebenden Schüler Anderssens darf ich wohl mich selbst bezeichnen, da ich vor seiner Reise zum Weltturnier in London [1851] sein Berliner Hauptgegner war und Monate lang täglich mit ihm spielte.»Kleines Lehrbuch des Schachspiels, forordet til første opplag, Berlin, 3. Januar 1881 Anderssen og Dufresne spilte et av sjakkhistoriens mest kjente partier, «det eviggrønne partiet», som Anderssen vant etter en strålende sluttkombinasjon. Under Anderssens påskebesøk i Berlin 1868 spilte de seks partier, hvorav Dufresne vant tre og ett endte remis, så Dufresne kunne også spille jevnt mot Anderssen.

Med Theoretisch-praktisches Handbuch des Schachspiels (1863) skapte Dufresne seg et navn som sjakkforfatter. I 1881 gav han ut en oppfølger, Kleines Lehrbuch des Schachspiels som Jacques Mieses seinere utvidet under navnet Lehrbuch des Schachspiels. Under nazi-tida ble opplagene 15 (1941) og 16 (1943) redigert av Max Blümich, som sørget for å fjerne navnene til de jødiske opphavsmennene. Etter andre verdenskrig moderniserte Rudolf Teschner boka, og i Tyskland regnes den fremdeles som et standardverk. Det 31. opplaget kom i 2004.Lehrbuch des Schachspiels, 31. opplag. 2004, ISBN 3-15-021407-6.

 Ettermæle 
Dufresnes gravsted på Berlin-Weißensee ble ødelagt under andre verdenskrig, men etter en lengre undersøkelse ble det gjenfunnet i 2002. Bare gravnummeret og «chmeister» er lesbart på den sterkt skadde gravsteinen.Emanuel-Lasker-Gesellschafts besøk på Dufresnes grav mai 2002  20. oktober 2006 ble en bronseplakett montert på den originale steinen. 

 Verk 
 Theoretisch-praktisches Handbuch des Schachspiels. Theorie der Eröffnungen und Endspiele, Julius Springer, Berlin 1863
 Anthologie der Schachaufgaben, Louis Gerschel, Berlin 1864
 Der practische Schachmeister, B. S. Berendsohn, Hamburg 1865
 Sammlung leichterer Schachaufgaben (Erster Teil), Philipp Reclam, Leipzig 1881 (Electronic Edition, Anders Thulin, Malmö 2000; PDF-fil; 338 kB)
 Kleines Lehrbuch des Schachspiels, Philipp Reclam, Leipzig 1881

 Litteratur 
 Andreas Saremba – Jean Dufresne – Schachautor wider Willen?, utgivelse av Emanuel-Lasker-Gesellschaft, 2. opplag oktober 2006

 Referanser og noter 

 Eksterne lenker 


 Frank Hoppe: Ehrung am Grab von Jean Dufresne. Om avdukingen av minnesteinen, ved Berliner Schachverband

Kategori:Tyske sjakkspillere
Kategori:Sjakkforfattere
Kategori:Personer fra Berlin