Khryseis

Khryseis (gresk: Χρυσηΐς, Khrysēís) var i Homers epos Iliaden  datter av Khryses, prest for solguden Apollon i hans helligdom ved Khryse, en mindre by i «Troaden», dvs. området rundt byen Troja som under trojanerkrigen var beleiret av grekerne. Senere forfattere oppga at Khryseis egentlig het Astynome (Ἀστυνόμη), på samme måte som en annen fange grekerne tok, Briseis, ble oppgitt egentlig å hete ῾Ippodameia (῾Ιπποδάμεια).<ref>[https://sententiaeantiquae.com/2021/08/09/briseis-weeps/ D-scholia to the Iliad: “The Poet seems to use their patronymic names and not their personal ones, for other ancient accounts notes that [Chryseis] was named Astynomê and [Briseis] named ῾Ippodameia. Hentet fra: «Briseis weeps», 9. august 2021, sententiaeantiquae.com]</ref>Dictys Cretensis kaller Briseis ved det siste navnet i sin redegjørelse om trojanerkrigen. Se Dué (2002): Homeric Variations on a Lament by Briseis, s. 56-58Skolia på Iliaden, 1.392; Hesychios: Lexicon; Malalas: Kronografia 100; Eustathios fra Thessalonike: Kommentar på Iliaden 1.123.9 van der Valk I forhold til sin far omtales Khryseis som «datter» (θυγάτηρ) og «barn» (παῖς), og både hun og hennes medfange Briseis ble kalt «æresgaver» (γέρας), dvs. krigsbytte grekerne delte seg imellom som belønning. Når mennene snakket om dem som mennesker, kalte de dem «pike» (κόρη).

I Iliaden velger grekernes hærfører, kong Agamemnon fra Mykene, og hans uregjerlige allierte Akilles, hver sin slave blant de tilfangetatte kvinnene.  Akilles tar Briseis; Agamemnon tar Khryseis. Far til Khryseis trygler om å få datteren trygt hjem igjen, og tilbyr en stor løsesum; de greske soldatene jubler, men Agamemnon nekter. Da ber presten solguden om hjelp, og Apollon viser seg lydhør og sender pest over grekernes hær. Den synske Kalkhas forteller at pesten først vil opphøre når piken sendes hjem. Agamemnon lar henne gå, og Odysseus følger henne til alteret der faren hennes tar imot henne, lettet og glad. Til gjengjeld ber de Apollon fjerne pesten; de vasker sine hender, løfter dem i bønn og drysser byggkorn rundt. Dyr ofres, både til guden og til et festmåltid med drikkoffer etterpå. Også på Olympen festes det som avslutning på Iliadens 1. bok.Iliaden bok 1, theoi.com]</ref>

Men Agamemnon krever kompensasjon for tapet av Khryseis, og forlanger at Akilles  overlater Briseis til ham, en krenkelse Akilles tar svært ille opp. Han nekter nå å delta i kampene, holder også tilbake sine styrker (myrmidonerne), og ber sin mor, gudinnen Thetis, om å overtale Zeus til å straffe grekerne. «Akilles' vrede» er den røde tråd i Iliaden: «Akilles dyrket sin vrede, for han var langt den mektigste...han holdt seg mellom sine skip i den ytterste vrede mot Agamemnon».<ref>[https://www.theoi.com/Text/HomerIliad2.html Iliaden bok 2, theoi.com

Et senere sagn, gjengitt i Hyginus' Fabulæ, hevder at Khryseis fikk en sønn med Agamemnon. I middelalderen og senere i renessansens litteratur blandes Khryseis sammen med Briseis og utvikles til den litterære figuren Kressida, blant annet hos William Shakespeare i hans drama Troilus and Cressida'' (ca. 1603).Ashley, Tim (22. august 2009): «Dangerous liaisons», The Guardian. Sitat: «...a woman whose name shifts with each retelling. Shakespeare, the last major writer to tackle their story, calls her Cressida.»

Referanser

Kategori:Den trojanske krig
Kategori:Greske mytologiske kvinner
Kategori:Iliaden