Konstantin Pavlovitsj Romanov

Konstantin Pavlovitsj (Romanov) (russisk: Константи́н Па́влович; født 27. april 1779 i Tsarskoje Selo, død 27. juni 1831 i Vitebsk) var russisk storfyrste og guvernør i det russiske Polen 1819–1830.

Han var sønn av tsar Paul I av Russland og Maria Fjodorovna.

Han giftet seg i 1796 med Juliane av Sachsen-Coburg-Saalfeld: de ble separert i 1799 og skilt i 1820, da han giftet seg på nytt, morganatisk, med grevinne Johanna Grudzinscy.

Konstantin ble ansett for å ha vært den sønn som lignet mest på sin far. Han beundret Napoleon I og deltok uten større fremgang som militær i krigen. I 1819 ble han kommandør over de russiske styrkene i Polen og Litauen samt guvernør og visekonge - han hadde imidlertid ikke formelt titlene. I Polen ble han et avskydd symbol for den russiske okkupasjon og støttet det hemmelige politi mot opposisjonen, men han forhindret også de strengeste represaliene fra Russland og holdt Polen utenfor de russiske kriger. Da opprøret av 1830 brøt ut flyktet han unna et attentat, men anså at polakkene selv fikk ta seg av opprøret.

Konstantin skulle ha blitt tsar ved den eldre broren Aleksanders død i 1825, men avstod fra tronfølgen til gunst for sin yngre bror  Nikolaj.

 Referanser 

 Eksterne lenker 


Kategori:Personer fra St. Petersburg
Kategori:Russisk adel
Kategori:Embets- og tjenestemenn
Kategori:Polens historie