Brynmawr

Brynmawr (walisisk for «stor ås») er en kjøpstad, et samfunn og en valgkrets i hovedområdet Blaenau Gwent i Wales. Byen, noen ganger omtalt som den høyest beliggende byen i Wales, ligger 380 til 460 m over havet, i begynnelsen av South Wales Valleys. Den vokste med utviklingen av kullgruve- og jernindustrien tidlig på 1800-tallet. Fram til omorganiseringen av lokale myndigheter i 1974 ble Brynmawr administrert som en del av grevskapet Brecknockshire. I henhold til folketellingen i 2024 hadde Brynmawr 5 470 innbyggere.«Brynmawr Community in Wales», City Population

 Walisisk språk 
Ifølge folketellingen i 2011 kunne 6,0 % av valgkretsens 5530 (332 innbyggere) snakke, lese og skrive walisisk.«Welsh language skills by electoral division, 2011 Census», Statswales.gov.wales Dette var over områdets andel på 5,5 % av 67 348 (3705 innbyggere). Fram til 2010, da skolen flyttet til en ny bygning i Blaina, hadde byen den eneste walisiskspråklige barneskolen, Ysgol Gymraeg Brynmawr, i Blaenau Gwent. Skolen hadde 310 elever fra barnehage til 6. trinn.

 Historie 

Før den industrielle revolusjonen og grunnleggelsen av Brynmawr var det en bosetning kalt Gwaun Helygen (som betyr «Myr med piletær) på et lite område med myrlandskap på grensen mellom grevskapene Monmouthshire og Brecknockshire. Landsbyen besto av noen spredte gårdshus, en rekke små veier som førte til de omkringliggende kullforekomstene, et vertshus og en større vei fra Abergavenny til Merthyr Tydfil som krysset gjennom det øde høylandsplatået.«Welcome to Brynmawr», Brynmawr Town Council

Breconshire er hovedsakelig et jordbruksområde og Brynmawr var mer et handelssted hvor lørdagmarkedet hadde et ganske stort nedslagsfelt. Det ble holdt store markeder hvor mange av selgerne var bønder og lokale handelsmenn, noe som varte fram til  nye grenseendringene plasserte byen innenfor Blaenau Gwent. «History of Brynmawr», Brynmawr Museum & Historical Society

Med utviklingen av Nantyglo jernverk under den store industrimann Crawshay Bailey tidlig på 1800-tallet,«Crawshay Bailey 1789-1872», Cynon Culture var det behov for passende boliger for arbeiderne, og dermed ble området med høylandet der Gwaun Helygen lå, valgt som et ideelt område for en bosetning. Hus begynte å dukke opp rundt trikkeveiene og utbygge brede veier, og byen begynte å vokse raskt. 

Etter hvert som Brynmawr utviklet seg, ble de tidligere gatene oppkalt etter hertugen av Beauforts familie, som hadde store eiendomsinteresser i området. I motsetning til andre byer i dalen har byen en rekke flotte, store hus i Alma Street eller King Street, men disse ble åpenbart ikke bygget for arbeiderne ved jernverket. Jernbanen kom i 1862, og byen ble et svært viktig jernbanesenter. 


Selv om bosetningen ikke var hjemsted for noen tungindustri, og for det meste var en by for handel og en sovekommune, ble flere overjordiske malmforekomster utenfor byen utarbeidet, og noen få underjordiske nivåer ble til slutt gravd ut under Brynmawr. Tidlig som på 1870-tallet var mange av ressursene som en gang ble ansett som rikelig oppbrukt, og den lokale industrien begynte å avta. Etter hvert som byens innbyggere praktisk talt utelukkende var avhengige av de omkringliggende industriene, forlot mange av dem byen på jakt etter arbeid, og Brynmawr opplevde en kraftig nedgang i befolkningen.

Byens markedshall, nå Market Hall Cinema, ble bygget i 1894 og erstattet det eldre rådhuset som ble bygget i 1844.

På den store depresjonen var mesteparten av byens befolkning arbeidsledige. På 1920-tallet var arbeidsledigheten i byen rundt 90 %, noe som tiltrakk seg oppmerksomheten til en gruppe kvekere, hvis arbeid i byen for å lindre arbeidsledigheten kulminerte i Brynmawr-eksperimentet for lindre virkningene av fattidom og arbeidsledighet.Jennings, Hilda (1934): Brynmawr: a study of a distressed area. Edgar S. Dunstan.«The Brynmawr Experiment, 1929-40», Museum Wales

Etter andre verdenskrig økte igjen arbeidsledigheten i byen. Det neste prosjektet var Brynmawr Rubber Factory, som ble til Dunlop Semtex Ltd  (moderselskapet er Dunlop Rubber), som var lokalisert i landsbyen Nantyglo, rundt 5 km unna. «Dunlop Semtex Rubber Factory (41229)», Coflein. RCAHMW. Den eneste delen av fabrikken i Brynmawr er Boiler House (kjelehuset) som fortsatt står. Fabrikken stengte i 1981 da Dunlop flyttet produksjonen til Sør-Afrika. Fabrikken produserte gulvbelegg for helse- og utdanningssektoren frem til nedleggelsen i 1981. Den ble i stor grad revet i 2001. Perry, Victoria (1994): Built for a Better Future: The Brynmawr Rubber Factory. ISBN 1-873487-04-5.

 Befolkning 
Brynmawr hadde en anslått befolkning på 5568 i 2020. I 2011 var 10 % av befolkningen arbeidsledige. I henhold til folketellingen i 2024 hadde Brynmawr 5 470 innbyggere, en svak nedgang.«Brynmawr Community in Wales», City Population

 Severdigheter 
Parc Nant y Waun er et naturreservat som omfatter 22 hektar med gressletter, myrer og reservoarer, og ble offisielt åpnet i 2007.«Opening of Parc Nant y Waun», Blaenau-gwent.gov.uk. Arkivert fra originalen 12. juni 2011.  Det er hjem til mange dyrearter, og har også et piknikområde, et utendørs klasserom og en fiskeklubb.«Parc Nant-y-Waun Angling Club», Fishingwales.net

Referanser

 Eksterne lenker 
 Brynmawr Town Council


Kategori:Byer i Blaenau Gwent