Bernhard Hansen

Bernhard Hansen (født 1818 i Drammen, død 27. mai  1903 i Haugesund) var en av den norske thranittbevegelsens sentrale ledere, og en nær medarbeider av Marcus Thrane.

Hansen hadde sin oppvekst i Drammen, men begynte rett etter konfirmasjonen i murerlære i Christiania. I 1849 kom han i kontakt med tranittbevegelsen, på et av Thranes arbeidermøter. Samme året stiftet han Pipervigens Arbeiderforening, etter oppfordring fra Thrane selv.

Da Thrane året etter fikk etablert et sentralstyre på 14 mann var Hansen blant dem. Han deltok også på det første landsarbeidermøtet, avholdt på Bygdøy i august samme år. Der representerte han Christiania-arbeiderne. På denne tiden framsto han som en belest og talefør lederskikkelse. I bevegelsens sterke vekstperiode i 1850 reiste Hansen rundt som dens første lønnede agitator. Han stiftet en rekke foreninger, og flere grodde fram på plasser han hadde besøkt. 

I 1851 slo imidlertid øvrigheten til mot bevegelsen. 7. juli ble Hansen arrestert, sammen med blant andre Theodor Abildgaard, Thrane selv og andre ledere. Hansen ble sluppet ut etter kort tid, og redigerte deretter noen nummer av bevegelsens avis, Arbeider-Foreningernes Blad. Han ble imidlertid arrestert igjen i september samme år, og nå varte fengselsoppholdet til sammen seks år.

Da han ble sluppet ut begynte han på nytt innen murerhåndverket. Han livnæret seg ved å reise rundt å ta det arbeid som bød seg. Hansen endte til slutt som fattiglem på gården Førre ved Haugesund. I 1897 tok personer i Rogalands arbeiderbevegelse initiativ for å hjelpe ham, og fra 1900 fikk han en månedlig pensjon fra Arbeiderpartiet.

 Referanser 

 Eksterne lenker 
 Om Bernhard Hansen i Norsk biografisk leksikon

Kategori:Thranittbevegelsen
Kategori:Norske aktivister
Kategori:Personer fra Drammen kommune