Bardsey Island

Bardsey Island (walisisk: Ynys Enlli) er en øy i hovedområdet Gwynedd nord i Wales. Den er kjent som den legendariske «Øya med 20 000 helgener». Den ligger 3,1 km utenfor Llŷn-halvøya. Med et areal på 179 hektar er den den fjerde største øya og har samtidig den fjerde lengste kystlinjen av øyene i Wales.«Election Maps: Gwynedd», Ordnance Survey Siden 1974 har øya tilhørt samfunnet og landsbyen Aberdaron. Per 2025 hadde den en befolkning på tre innbyggere året rundt..

I nordøst stiger øya bratt fra havet til en høyde på 167 m ved Mynydd Enlli, Lleyn Peninsula West (kart). 1:25000. Ordnance Survey. 2005. ISBN 9780319244494. mens den vestlige sletten er lav og relativt flat dyrket jordbruksland. Mot sør smalner øya inn til et eid, som forbinder en halvøy hvor fyret står.«Bardsey», Gwynedd Archaeological Trust. Arkivert fra originalen 16. februar 2010.

Øya har vært et viktig religiøst sted helt siden 500-tallet, da det sies at det ble etablert et lite kloster der. Ruggeri, Amanda (28. februar 2022): «The tiny island of 20,000 graves», BBC Travel I middelalderen var det et viktig pilegrimssenter, og i 1212 tilhørte det de augustinske kannikordene.«Bardsey Island», University College London Institute of Archaeology Klosteret ble oppløst og bygningene revet på ordre av Henrik VIII av England i 1537, «The Island : History», Bardsey Island Trust men øya er fortsatt en attraksjon for pilegrimer, og markerer endepunktet for Nord-Wales pilegrimsvei. «Taith Pererin Gogledd Cymru ~ North Wales Pilgrim's Way», Pilgrims-way-north-wales.org

Bardsey Island er kjent for sitt dyreliv og sin kuperte natur. Et fugleobservatorium ble opprettet i 1953. «Wildlife Haven», BBC. Arkivert fra originalen 18. desember 2007. Det er et hekkested for mansk havlire og alpekråke, med sjeldne planter og habitater uforstyrret av moderne jordbrukspraksis. «Core Management Plan Including Conservation Objectives for Clogwyni Pen Llŷn SAC», Countryside Council for Wales. Arkivert fra originalen 19. februar 2012. Farvannet rundt øya tiltrekker seg delfiner, niser og havert.

I 2023 ble øya det første stedet i Europa som ble tildelt sertifisering  International Dark Sky Sanctuary,Dark Skies: Welsh island is first sanctuary in Europe, BBC News. det vil si et sted man kan se nattehimmelen uforstyrret fra lysforurensning.«Dark sky Lierne», Nasjonalparken.no. Definisjon og forklaring.

 Etymologi 
Navnet på øya har både norrøn (Bardsey) og walisisk opprinnelse (Ynys Enlli). Endelsen «-ey» er norrønt for øy, noe som fører til tolkninger som «Bardas øy», og stammer antagelig fra tiden da norrøne vikinger dominerte sjøfarten i Irskesjøen, men personnavnet Barda er ellers ikke notert i de skriftlige kildene.«Bardsey Island», Nightbringer.se Det walisiske navnet, Ynys Enlli, oversettes til «øya i havstrømmene» eller «tidevannsøya», og refererer til det forræderske vannet i sundet Bardsey Sound mellom øya og fastlandet.

 Historie 

Øya var bebodd i neolittisk tid (bondesteinalderen), og det finnes fortsatt spor etter hyttesirkler. I løpet av 400-tallet ble øya et tilfluktssted for forfulgte kristne, Lapa, Dmitry: «Venerable Cadfan of Bardsey in Wales», Orthochristian. og det fantes et lite kloster.Bardsey Island, Mysterious Britain and Ireland Rundt 516 inviterte Einion, kongen av Llyn (senere helgenerklært), den bretonske helgen Cadfan til å flytte til øya fra sin første residens i Tywyn, lenger sør i Wales.Baring-Gould, Sabine & al. (1908): The Lives of the British Saints: The Saints of Wales and Cornwall and Such Irish Saints as Have Dedications in Britain, Vol. II, London: Chas. Clark; s. 422 ff. Under Cadfans veiledning ble klosteret St. Mary's Abbey, viet til jomfru Maria, bygget. I århundrer var øya viktig som «det hellige gravstedet for alle de modigste og beste i landet».

Barder (diktere) kalte det «en direkte vei til himmelen» og «paradisets porter», og i middelalderen ble tre pilegrimsreiser til Bardsey ansett for å være like gode for sjelen som én til Roma.«Places to Visit», Aberdaron and District Tourist Link

I 1188 var klosteret fortsatt en lokal institusjon, men i 1212 tilhørte det de regulære kannikene. Mange går fortsatt reisen til Aberdaron og Uwchmynydd hvert år i helgenenes fotspor, selv om det i dag bare gjenstår ruiner av det gamle klosterets klokketårn fra 1200-tallet. Et keltisk kors blant ruinene minnes de «20 000 helgenene» som visstnok er gravlagt på øya.History, Edge of Wales Walk Antallet er antagelig knyttet til et legendariske omdømme til øya som et hellig sted og et reisemål for pilegrimer som søkte åndelige fordeler. Hvis døde på Bardsey Island, ville man få en plass i himmelen.

Det hevdes noen ganger at sankt Einion sluttet seg til samfunnet på øya,Bardsey Island Trust: «The Early Saints», Bardsey Office (Pwllheli), 2014. arkivert fra originalen 17. juli 2014 selv om Llanengan på fastlandet gjør krav på relikviene hans. Sankt Deiniol, biskopen av Bangor, ble gravlagt på øya i 584. «St Deiniol : Abbot, Bishop and Confessor», St Deiniol's Library Sankt Dyfrig ble også gravlagt på Bardsey Island, selv om levningene hans ble overført til Llandaff århundrer senere i 1120.«DYFRIG (DUBRICIUS), saint (fl. 475?)», Dictionary of Welsh Biography. National Library of Wales. 1959.

Klosteret ble oppløst og bygningene revet på ordre av Henrik VIII av England i 1537, Korstallene,Choir Stalls, Metropolitan Museum of Art to lektorium og klokkene ble overført til Llanengan, hvor sognekirken da ble bygget.«Bardsey island history», Bardsey.org.

På 1500-tallet var Bardsey eid av John Wynn (en forfader til Newborough-baronene), som var fanebærer for Edvard VI ved Ketts opprør i Norfolk i 1549.Owens, B.G. (1949–50): «Bodfel deeds and documents», National Library of Wales Journal. Vol. VI. s. 106.

I mange år var Bardsey Island en del av Newborough Estate (etterkommere av John Wynn), og mellom 1870 og 1875 ble øyas gårder gjenoppbygd; et lite kalkbrudd ble åpnet og en kalkovn ble bygget.«Landmarks», Bardsey Island Trust. Arkivert fra originalen 24. juni 2016. Carreg og Plas Bach er adskilte bygninger, men de resterende åtte ble bygget som tomannsboliger, hvert par med uthus rundt en felles hage. Bygningene er i dag verneverdige (grad II), og i 2008 godkjente Cadw et tilskudd på £15 000 for å dekke den første fasen av reparasjonene. Cadw (15. januar 2008): Funding Announced in January to Restore Some of Wales's Historic Buildings Bare én av de opprinnelige hyttene eller croglofft, Carreg Bach, er bevart. «Carreg Bach: A Grade II Listed Building in Aberdaron, Gwynedd», British Listed Buildings. Gitt valget mellom en havn eller en ny kirke, ba øyboerne i 1875 om å få et sted for tilbedelse; et metodistkapell ble deretter bygget.


Øya hadde en befolkning på 90 innbyggere i 1841.The National Cyclopeaedia of useful knowledge, bind II, (1847) London, Charles Knight, s.859. Den hadde økt til 132 i 1881; i 1961 hadde den falt til sytten. Total Population : Bardsey Island Civil Parish, A Vision of Britain Through Time I 2014 hadde befolkningen sunket til elleve.«Ynys Enlli», Natural Resources Wales. Arkivert fra originalen 9. desember 2014. I 2019 var det fortsatt en langtidsbefolkning på elleve, hvorav fire bodde på øya om vinteren. Williams, Kelly (28. mai 2019): Why family that went to live on Bardsey Island quit it after just one day, Daily Post. Colwyn Bay. I 2025 hadde befolkningen sunket til tre.Bevan, Nathan (8. oktober 2025): «A tiny island with more sheep than people needs a new tenant - could you live here?», BBC Øyas lille skole åpnet i et tidligere kapell i 1919 og stengte i 1953.


Bardsey Island Trust (walisisk: Ymddiriedolaeth Ynys Enlli) kjøpte øya i 1977, etter en innsamlingsaksjon opprettet av fuglestasjonen Bardsey Bird and Field Observatory og støttet av Kirken i Wales, samt mange walisiske akademikere og offentlige personer. Stiftelsen finansierer gjennom medlemskontingenter, tilskudd og donasjoner, og er dedikert til å beskytte dyrelivet, bygningene og de arkeologiske stedene på øya, fremme det kunstneriske og kulturelle livet og oppmuntre folk til å besøke øya som et sted med naturlig skjønnhet og pilegrimsreise. «About The Trust», Bardsey Island Trust

Da stiftelsen i 2000 annonserte etter en leietaker til den 180 hektar store sauegården på øya, fikk de 1100 søknader. Hole, Abigail; O'Carroll, Etain; King, John (2007): Lonely Planet: Wales, Lonely Planet Publications, Footscray,ISBN 978-1-74104-538-3. Leieforholdet ble holdt av Royal Society for the Protection of Birds (RSPB);Royal Society for the Protection of Birds : (14. mai 2008): «News : Wildlife Wins on Bardsey Island». Arkivert fra originalen 5. mai 2010. og denne eiendommen forvaltes for å opprettholde det naturlige habitatet. Havre, nepe og kålrot ble dyrket; geiter, ender, gjess og tamhøns ble holdt; og det er en blandet flokk med sauer og walisisk svart kveg. «Agriculture», Bardsey Island Trust. Arkivert fra originalen 24. juni 2016.

 Geologi 
I likhet med de vestlige og nordlige delene av nærliggende halvøya Llŷn, er øya dannet av bergarter fra den sene prekambriske Gwna-gruppen, en sekvens av berglag i nordvest-Wales.«Precambrian rocks – the Mona Complex», Geomôn Global Geopark Bergartene er en melange (blanding av flere bergarter),melange, NAOB som inneholder en ekstraordinær blanding av klastisk bergart i alle størrelser opptil 100 meter i diameter og av svært varierte typer, også både sedimentær og magmatisk opprinnelse. Blokker av særskilt granitt i denne blandingen er synlige i de nordvestlige kystklippene på øya.Howells, M.F. (2007): «Monian Composite Terrane, Precambrian and ?Cambrian, Wales», British regional geology: Wales. Keyworth, Nottingham: British Geological Survey. Andre steder kan man finne klastisk bergart av kvartsitt, kalkstein, sandstein, slamstein, jaspis og basalt. Avsetningen tolkes som et olistostrom, et gigantisk undersjøisk jordskred som muligens ble utløst av et jordskjelv for en tid etter 614 millioner år siden.

Et tynt lag med morenelag strekker seg over midten av øya, en levning fra den sene isdekket fra siste istid i Irskesjøen. Det er en liten flekk med blåst sand ved Porth Solfach på vestkysten og et jordskred ved Briw Cerrig ved foten av klippene på østkysten.British Geological Survey 1:50,000 scale geological map sheet 133 (England and Wales) Aberdaron and Bardsey Island, BGS, Keyworth, Notts (with 1:10,00 inset map of Bardsey) Howells, M.F. (2007): British Regional Geology: Wales, BGS, Keyworth, Notts) s. 15-20.

 Dyreliv 

Øya ble erklært et nasjonalt naturreservat i 1986,«Bardsey Island», BBC 19. mars 2009. Arkivert fra originalen 12. mars 2009. og er en del av Glannau Aberdaron og Ynys Enllis område for spesiell beskyttelse. Det er nå et yndet sted for fuglekikking, på trekkrutene til tusenvis av fugler. Bardsey Bird and Field Observatory, grunnlagt i 1953, opprettet et fugleobservatorium, og så også muligheten til å studere økologien til en liten øy. «About BBFO», Bardsey Bird Observatory. «Bardsey Bird and Field Observatory», West Midland Bird Club. Arkivert fra  30. april 2011.

Øya ble også utpekt som et område av spesiell vitenskapelig interesse (SSSI) på grunn av sine maritime samfunn; «Ynys Enlli SSSI», National Biodiversity Network. Arkivert fra originalen 5. juli 2015. internasjonalt sjeldne lavarter; moser, karplanter og fuglearter; og tidevannssoner. Nasjonalt viktige blomstrende planter som siv, hinnebegere, ormetungebregner og kløver, og den sjeldne lilla kattehaleblomsten finnes noen steder. Ynys Enlli : Fauna, Celtlands To nasjonalt sjeldne lyngarter finnes i skråningene til Mynydd Enlli: heterodermia og teloschistes; og det er over 350 lavarter totalt.«Natural History», Bardsey Island Trust Bladskjærerbier, oppkalt etter dens vane med å skjære pene, avrundede sirkler i roseblader, som brukes til å forsegle inngangen til reiret, er stedegen. «Leafcutter Bees» (PDF), Y Cafn, vinter 2007; s. 3. Arkivert fra originalen 16. august 2009.

Tusenvis av fugler passerer gjennom hvert år på vei til hekke- eller overvintringsplassene sine. Gransanger, fuglekonger og steinskvett er vanligvis de første som passerer, etterfulgt av sivsanger, løvsanger, tornsanger og gråfluesnapper.

Rundt tretti fuglearter hekker regelmessig på øya, herunder ravn, kirkeugle, tjeld og den sjeldne alpekråke. Hundrevis av sjøfugler, som alke, lomvi, havhest og krykkje, tilbringer sommeren med å hekke på øyas østlige klipper. Antallet gjenspeiler det faktum at det ikke finnes rovdyr på land som rotter eller rever å bekymre seg for. På en mørk måneløs natt kan man høre en uhyggelig kakling over øya når 30 000 par havlirer,«Welcome», Bardsey Lodge and Bird Observatory kommer i land for å legge og ruge eggene sine i forlatte kaninhuler eller nygravde huler.«Manx Shearwater, Puffinus puffinus» (PDF), Joint Nature Conservation Committee.

Øya er et av de beste stedene i Gwynedd for å se gråsel. Midt på sommeren kan man se over to hundre selunger, solende på steinene eller duppende i havet, og rundt 60 unger blir født hver høst. De skarpe tennene og sterke kjevene deres er perfekte for å knekke skallene til hummer og krabber som lever i vannet. Det er også mulig å se delfiner som tumler og arrdelfiner, samt nise. Strømningene rundt øya er ansvarlige for at næringsrike vann skyller inn, og Whale and Dolphin Conservation Society (WDC) har gjennomført undersøkelser siden 1999 for å finne ut hvilke områder som er spesielt viktige for å mate og die kalver.

Havene rundt øya er rike på marint liv. Det finnes skoger av tang; i steinene i fjæra finnes det sjøanemoner (sjørose), krabber og småfisk; og i dypere vann er steinene dekket av svamper og kappedyr.

 Bardsey-eple 
Et knudrete og forvridd epletre, oppdaget av Ian Sturrock ved siden av Plas Bach, antas å være den eneste overlevende av en frukthage som ble stelt av munkene som bodde der for tusen år siden.Smith, Malcolm (22. mars 2003): «The Sainted Apple», The Times. s. 12. Arkivert fra originalen 22. februar 2014. Tunstall, Jill (6. oktober 2007): «The man who rescues trees», The Guardian. Arkivert fra originalen 22. juni 2015.Bardsey Apple Introduction, Afan Ynys Enlli. Hentet fra originalen 16. mai 2014. I 1998 uttalte eksperter på britiske eplesorter ved National Fruit Collection i Kent (som har en av de største samlingene av frukttrær og planter i verden)Stamp, Gavin (17. august 2006): «A tour around Kent's Garden of Eden», BBC at de trodde dette treet var det eneste eksemplet på en tidligere uregistrert kultivar, Bardsey-eplet (walisisk: Afal Enlli). Kultivaren har siden blitt formert ved poding og er tilgjengelig kommersielt. Bardsey Island Apple, Ian Sturrock & Sons. Siden oppdagelsen har den ført til en oppblomstring av å oppdage og formere andre walisiske eplesorter.

 Bardsey fyr 

Bardsey fyr står på den sørlige spissen av øya og styrer fartøy som passerer gjennom Sankt Georgstredet (farvannet mellom Irland i vest og Wales i øst) og Irskesjøen. Genuki: A Topographical Dictionary of Wales, 1833 by Samuel Lewis Det ble bygget i 1821 av Joseph Nelson.Hague, Douglas Bland (1994): Lighthouses of Wales Their Architecture and Archaeology, Royal Commission on the Ancient and Historical Monuments of Wales, Aberystwyth, ISBN 1-871184-08-8. Uvanlig for et britisk fyrtårn er at det er firkantet i tverrsnitt og malt i røde og hvite bånd. Y Storws, noen ganger omtalt som «Båthuset», ble bygget noen år før fyret, nær landingsstedet ved Y Cafn.

I 1987 ble fyret omgjort til automatisk drift, og frem til 1995 ble det overvåket fra Trinity Houses kontrollstasjonen i Holyhead. Senere ble overvåkingen til Trinity House-depotet i Harwich i England,«Bardsey Lighthouse», Trinity House men en lokal deltidsansatt utfører rutinemessig vedlikehold. Trinity House er det britiske selskapet med ansvaret for fyr, sjømerker og maritim radio.

 Kultur 
 «Kongen av Bardsey» 

Det var tradisjon at øya valgte «kongen av Bardsey» (walisisk: Brenin Enlli), og fra 1826 og utover,«Kings on Bardsey» (PDF), Y Cafn, vinter 2007. Arkivert fra originalen 26. juli 2011 ble han kronet av baron Newborough eller hans representant.«Kings of Bardsey», Cimwch

I 1925, i en alder av 80 år, var Love Pritchard bekymret for kronens framtid og ønsket at den skulle oppbevares på National Museum Cardiff i Wales.<ref> Special Report: Salesman lays claim to island crown, BBC News 13. august 1999</ref> Mot kongens ønsker solgte imidlertid Wynn-familien kronen til Merseyside Maritime Museum i Liverpool, England i 1986.Daily Post (Wales), mandag 26. juni 2000 hvor den ble oppbevart fram til 2000, da Gwynedd Council ba om å stille den ut i en «spesialutstilling». Den har siden blitt lånt ut til Storiel-galleriet i Bangor.[ «Islanders Call for Return of Welsh Crown», The Observer 5. oktober 2008

Den første kjente som holdt tittelen som «konge» var John Williams; sønnen hans, John Williams II, den tredje av de registrerte kongene, ble avsatt i 1900 og ble sterkt anmodet om å forlate øya da han hadde blitt alkoholiker. Ved utbruddet av første verdenskrig tilbød den siste kongen, Love Pritchard, seg selv og mennene på Bardsey Island til militærtjeneste, men han ble avslått da han ble ansett som for gammel i en alder av 71 år. Pritchard tok anstøt og erklærte øya som en nøytral makt. I 1925 forlot Pritchard øya for fastlandet for å søke en mindre arbeidskrevende livsstil, men døde året etter.

 Kjente innbyggere 

Dilys Cadwaladr, en tidligere skolelærer på øya, ble i 1953 den første kvinnen som vant kronen på den nasjonale kulturmønstringen Eisteddfod, for sitt lange dikt Y Llen. Kunstneren Brenda Chamberlain vant to ganger gullmedaljen for billedkunst på Eisteddfod; i 1951 for «Girl with Siamese Cat», og i 1953 med «The Christin Children.». «Island Artist : Brenda Chamberlain (1912-71)» (PDF), Y Cafn, våren 2007. Arkivert fra  originalen 22. februar 2011. I 1962 utga hun romanen Tide-race, illustrert av forfatteren. Chamberlain, Brenda (1962): Tide-race, Hodder & Stoughton, ISBN 9780907476658. Nyutgivelse i 1996, ‎Seren, ISBN 978-0907476658 Noen av veggmaleriene hun malte kan fortsatt sees på veggene i Carreg, hjemmet hennes fra 1947 til 1962. Naturkunstneren Kim Atkinson, hvis verk har blitt utstilt mye i Wales og England, tilbrakte barndommen sin på øya og kom tilbake dit for å bo der på 1980-tallet. «Enlli and the Arts», Bardsey Island Trust. Arkivert fra originalen 24. juni 2016.

Den walisiske poeten Christine Evans, født i Yorkshire, bodde halvparten av året på Bardsey Island. Hun flyttet til Pwllheli på Llŷnhalvøya som lærer og giftet seg inn i en bondefamilie fra Bardsey Island. «Author Biographies : Christine Evans», Gwasg Gomer. Arkivert fra originalen 7. januar 2016. Siden 1998 har ornitolog Steven Stansfield vært bestyrer og nylig driftsdirektør for Bardsey Bird and Field Observatory.

Siden 1999 har Bardsey Island Trust utnevnt en «kunstner i residens» som skal tilbringe flere uker på øya og produsere verk som senere stilles ut på fastlandet. Et walisisk litterært residens ble opprettet i 2002; forfatteren, sangeren og låtskriveren Fflur Dafydd brukte seks uker på å jobbe med en samling av dikt og prosa. Hennes skuespill Hugo ble inspirert av oppholdet, og hun har produsert to romaner, Atyniad (engelsk: Attraction), som vant prosamedaljen ved Eisteddfod i 2006; og Twenty Thousand Saints, vinner av Oxfam Hay-prisen, som forteller hvordan kvinnene på øya, sultne på menn, vender seg til hverandre. Singer-songwriter wins book prize, BBC 24. mai 2009

Edgar Ewart Pritchard, en amatørfilmskaper fra Brownhills i Walsall, produserte The Island in the Current, en fargefilm om livet på Bardsey Island, i 1953. Et eksemplar av filmen finnes i National Screen and Sound Archive of Wales. Gathering the Jewels : Film: «The Island in the Current», 1953, The National Library of Wales. Arkivert fra originalen 15. august 2011

 Transport 
Passasjerfergetjenester til Bardsey Island drives fra Porth Meudwy og Pwllheli av Bardsey Boat Trips og Enlli Charters. «Your Ticket to Discovery», Bardsey Boat Trips«Day Trips to Bardsey Island», Enlli Charters Noen ganger gjør vinden og de sterke havstrømmene det umulig å seile mellom øya og fastlandet. Noen ganger klarer ikke båter å nå eller forlate Bardsey Island på mange dager; sytten besøkende ble strandet i to uker i 2000 da storm hindret en båt i å dra for å redde dem.«Island of 20,000 Saints», BBC Wales north west 31. mars 2006. Arkivert fra originalen 17. desember 2007.

 Referanser 

 Eksterne lenker 

 Bilder av Bardsey Island, Geograph.org.uk''

Kategori:Gwynedd
Kategori:Wales' geografi
Kategori:Øyer i Wales