Atafu

Atafu er en av de tre atollene som utgjør det selvstyrte nyzealandske territoriet Tokelau i det sørlige Stillehavet.

 Geografi 
mini|Atafu er den nordligste av de tre atollene som utgjør Tokelau
Atafu er den nordligste av de tre atollene i Tokelau. Det er en korallatoll bestående av 19 småøyer som omkranser en lagune. Øyene har til sammen en landmasse på 3,5 km². Høyeste punkt på Atafu når 5 meter over havnivå. Lagunen er 5 km lang og 4 km bred.«Atafu», Encyclopaedia Britannica Online. Det er kraftig nedbør. Ferskvannsforsyningen er vanskelig.

Atafu er mindre utsatt for de sterke vindene som kan ramme lengre sør.Eldre fra Atafu: Echoes at Fishermen’s Rock – Traditional Tokelau Fishing, oversatt og redigert av Antony Hooper og Iuta Tinielu, Paris: UNESCO, 2012, s. viii.

På Atafu er det bevart skog med treslag som Cordia subcordata, Pisonia grandis og Hernandia nymphaeifolia.Echoes at Fishermen’s Rock – Traditional Tokelau Fishing, oversatt og redigert av Antony Hooper og Iuta Tinielu, Paris: UNESCO, 2012, s. ix.

2,03 km² av arealet egner seg til dyrking av kokospalmer og andre trær. Det finnes noen felt for dyrking av pulaka, en type taro. Lagunen er på 19 km².Green, Valerie J. og Roger C. Green: «An accent on atolls in approaches to population histories of Remote Oceania», i Patrick V. Kirch og Jean-Louis Rallu (red.): The Growth and Collapse of Pacific Island Societies. Archaeological and Demographic Perspectives, Honolulu: University of Hawaii Press, 2007, s. 237.

Atollen er lukket og uten dype passasjer mot havet, slik at det er vanskelige ankrings- og havneforhold.Lal, Brij V. og Kate Fortune (red.): The Pacific Islands: An Encyclopedia, Honolulu: University of Hawai'i Press, 2000, s. 611.

 Historie 
mini|En utriggerkano på Atafu
Det har hersket ulike oppfatninger av om atollen har vært permanent bosatt.Green og Green, 2007, s. 240-241. Analyser av karbondatering indikerer at Atafu og Fakaofo har hatt kontinuerlig bosetting fra minst 750-550  år siden og fram til den første europeisk kontakten i 1765.Petchey, Fiona , David J. Addison og Andrew McAlister: «Re-interpreting old dates: Radiocarbon determinations from the Tokelau Islands (South Pacific)», Journal of Pacific Archaeology, bd. 1, nr. 2, 2010, s. 161-167.

Tokelau ble først kjent for europeere fra andre halvdel av 1700-tallet. HMS «Dolphin» og kommandør John Byron kom over Atafu i 1765 under en jordomsegling og mente den var ubebodd. Under søk etter mytteristene på «Bounty» var HMS «Pandora» og kaptein Edward Edwards også innom atollen«Tokelau», Encyclopaedia Britannica Online. og konkluderte også med at ingen bodde der.Huntsman, Judith og Antony Hooper: «"Who really discovered Fakaofo..."?» , Journal of the Polynesian Society, bd. 95, nr. 4, 1986, s. 461-467.

Mellom 1861 og 1863 ble befolkningen omvendt til kristendommen av misjonærer fra London Missionary Society.Green og Green, 2007, s. 242. 

Da peruanske slavehandlere i 1863 kom til Tokelau, ble 37 menn bortført av en befolkning på totalt 140.Maude, H.E.: Slavers in Paradise. The Peruvian Slave Trade in Polynesia, 1862–1864, Stanford: Stanford University Press, 1981, s. 192. Blant den gjenværende befolkningen var det bare seks voksne menn tilbake. Folketallet steg igjen, delvis på grunn av at menn som hadde vært fraværende da slaveskipet ankom vendte hjem og av europeiske og polynesiske innflyttere. Da  Tokelau skulle overføres til New Zealand, ble befolkningen på Atafu i 1925 regnet til 380.Green og Green, 2007, s. 242-244.

 Befolkning 
Atafu hadde i 2019 et folketall på 548,Final Count. 2019 Tokelau Population Count, Tokelau National Statistics Office, 2020. mot 541 i 2016.Final population counts: 2016 Tokelau Census, Tokelau National Statistics Office og Statistics New Zealand, 2016. I 2013 var befolkningen på 458.Final count. 2013 Population Count, Tokelau National Statistics Office, 2013, s. 3. Ved folketellingen i 2011 var 35,8 % av befolkningen under 15 år og 44,4 % under 20 år.Atafu atoll profile: 2011 Tokelau Census of Population and Dwellings , Wellington: Statistics New Zealand, 2012, s. 9.

91,8 % av innbyggerne på atollen hadde i 2011 helt eller delvis tokelauisk bakgrunn. 79,9 % hadde helt tuvalsk bakgrunn, mens 8,% hadde tuvalsk-samoansk bakgrunn. 4,5 % av innbyggerne hadde helt samoansk bakgrunn.Atafu atoll profile: 2011 Tokelau Census of Population and Dwellings, 2012, s. 17. 95,3 % av befolkningen på Atafu oppga i 2011 å kunne tokelauisk, 60,8 % kunne engelsk, 52,2 % samoansk og 12,5 % tuvalsk.Atafu atoll profile: 2011 Tokelau Census of Population and Dwellings, 2012, s. 16.

Befolkningen på Atafu er kristne. Hovedparten av befolkningen, 89,6 % i 2011, tilhører den kongregasjonalistiske kirke.Profile of Tokelau Ata o Tokelau: 2011 Tokelau Census of Population and Dwellings , Wellington: Statistics New Zealand, 2012, s. 30.

 Samfunnsforhold 
mini|Gate i Atafu
Atollen har sykehus og skole.Lal, Brij V. og Kate Fortune (red.): The Pacific Islands: An Encyclopedia, Honolulu: University of Hawai'i Press, 2000, s. 613.

57,1 % av innbyggerne på Atafu var i 2011 i lønnsarbeid. Den største gruppen var sysselsatt som arbeidere og i jordbruk og fiske. Den nest største gruppen utførte ulike typer tjenesteytende arbeid.Atafu atoll profile: 2011 Tokelau Census of Population and Dwellings, 2012, s. 19.

90 % av innbyggerne på Atafu bodde i 2011 i hus av europeisk type, med 6 % i tradisjonelle tokelauiske hus (fale). De fleste husholdningene er utstyrt med moderne fasiliteter som dusj, fryser, vaskemaskin, radio og telefon.Atafu atoll profile: 2011 Tokelau Census of Population and Dwellings, 2012, s. 23-24.

 Politikk og administrasjon 
Atollen styres av et eldsteråd, taupulega. Landsbyen har en ordfører, pulenuku, og en representant utad, faipule. De som har disse vervene er automatisk medlem av Tokelaus regjering. Atafu hadde i 2014 sju representanter i Tokelaus lovgivende forsamling, Fono Fakamua (engelsk: General Fono).«How Tokelau is Governed», Tokelaus regjering.

 Referanser 

 Litteratur 
Eldre fra Atafu: Echoes at Fishermen’s Rock – Traditional Tokelau Fishing, oversatt og redigert av Antony Hooper og Iuta Tinielu, Paris: UNESCO, 2012 (engelsk)

Kategori:Tokelau
Kategori:Øyer i Oseania
Kategori:Øyer i Stillehavet
Kategori:Tidligere omstridte områder