Eduard Schwartz

Eduard Schwartz (født 22. august 1858 i Kiel i hertugdømmet Holstein, død 13. februar 1940 i München) var en tysk klassisk filolog og kirkehistoriker.

 Liv og virke 
 Bakgrunn
Eduard Schwartz var sønn av gynekologen Jakob Heinrich Hermann Schwartz. Han begynte å studere ved Universitetet i Göttingen, og fortsatte hos Hermann Usener ved Universitetet i Bonn, Theodor Mommsen ved Universitetet i Berlin og Ulrich von Wilamowitz-Moellendorff ved Universitetet i Greifswald. Med Wilamowitz-Moellendorff opprettholdt han et livsvarig vennskap.

Akademisk virke
Etter å ha fått doktorgraden dro han som stipendiat til Italia. I 1884 ble han habilitert ved Universitetet i Bonn, og begynte i 1887 å undervise ved Universitetet i Rostock. Senere virket han ved Universitetet i Gießen, Universitetet i Straßburg, Universitetet i Göttingen, Universitetet i Freiburg og fra 1913 igjen ved universitetet i Straßburg, hvor han var rektor 1915/16.

Etter våpenhvilen i Compiègne i 1918 ble han utvist fra det som nå var en fransk by (Strasbourg), men ble året etter utnevnt til professor ved Universitetet i München, hvor han ble til sin død. Fra 1927 til 1930 var han president for Det bayerske vitenskapsakademiet.

 Vitenskapelig arbeid 
På oppdrag av Det prøyssiske vitenskapsakademiet utga Schwartz Acta conciliorum oecumenicorum, aktene fra de økumeniske kirkemøtene i senantikken. Han skrev en mengde artikler for Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.

 Referanser 

 Litteratur 


Kategori:Tyske klassiske filologer
Kategori:Tyske kirkehistorikere
Kategori:Personer fra Kiel
Kategori:Fødsler i 1858
Kategori:Dødsfall i 1940