Sallyhamna

Sallyhamna, tidligere også kalt Fagerhamna, er en tidligere nederlandsk hvalfangststasjon og langt senere norsk fangststasjon på den lille halvøya Kapp William på Vasahalvøya, ved Holmiabukta sør for Svenskgattet i det nordlige Albert I Land nordvest på Svalbard.

Det er to nederlandske spekkovner, russiske pomortufter, et par graver, og en bevart, norsk fangststasjon som ble etablert i 1937 av Waldemar Kræmer, og var hovedstasjon i det norske fangstfelt 24. Plassen er oppkalt etter ektefellen til Waldemar Kræmer, Sally Kræmer, som overvintret flere sesonger på stasjonen.

I 1973 kjøpte Arnoldus Schytte Blix Sallyhamna av Sally Kræmer, som hadde skjøte på stasjonen med fire bistasjoner. I 2019 solgte han Sallyhamna med bistasjoner videre til Bjørn Fjukstad, Arnstein og Harald Skaare. De har stilt hytta til disposisjon for Båtforeningen Totakteren i Longyearbyen sine medlemmer, slik at de kan benytte den når de er på tur i området.

I 1973 ble ruinene en del av Nordvest-Spitsbergen nasjonalpark.

Sysselmesteren på Svalbard inkluderte kulturminnene her i et særskilt miljøovervåkingsprogram implementert i årene 1997–2009, med egne tiltak for å dokumentere, måle, og forebygge miljøslitasje på kulturminnene.Kulturminneplan for Svalbard 2013-2023  - Sysselmannen på Svalbard, Rapport 1/2013, side 48.

Referanser

Litteratur
 Gustav Rossnes, Norsk overvintringsfangst på Svalbard 1895-1940, Norsk polarinstitutt Meddelelser nr 127 1993. ISBN 82-7666-064-9.

Eksterne lenker
 Stedets beskrivelse i Riksantikvarens kulturminnesøk.
 Kristin Prestvold, Nordvestlandet - hvalfangstlandet , i Cruisehåndbok for Svalbard, Norsk polarinstitutt.
 Kulturminneplan for Svalbard 2000-2010

Kategori:Kulturminner på Svalbard
Kategori:Norske fangststasjoner på Svalbard
Kategori:Hvalfangststasjoner
Kategori:Albert I Land