Hans Finne-Grønn

Hans Fredrik Leganger Finne-Grønn (født 25. september 1903, død 9. mars 2001) var en norsk maler og billedhugger.

Han studerte hos André Lhote og Othon Friesz i Paris 1923–1924 (ble kjent med Giacometti) og hos Halfdan Strøm på Kunstakademiet i Oslo 1925–28, der han også ble kjent med Christian Krohg og Axel Revold.  Den første separatutstilling som maler avholdt han i 1929, og så sent som i 1994 stilte han ut (Galleri Bellman).Annemor Møst, Den «siste» bohem i VG, 9. oktober 1994. Som tegner debuterte han i 1934.Arvid Møller, Hans Finne-Grønn, nekrolog i Aftenposten, 19. mars, 2001. Han virket særlig som portrettmaler, flere ganger av Kong Haakon VII.  Utover å henge på slottet finner man hans Kveld på Brunlanes i Nasjonalgalleriet.Hans Finne-Grønn i Store Norske.  I syv var han i Bildende Kunstneres Styre.  Utover å sitte i Statens Kunstjury, var han formann for Norges Biennale-komité for Venezia og São Paulo.

Han var sønn av slektsgransker S. H. Finne-Grønn (1869–1953) og Margrethe Borchgrevink (1873–1963) av slekten Borchgrevink. Broren Jørgen Finne-Grønn (1905–1998) ble ambassadør.  Hans døde tre uker etter kona Liv Friis Holler (1906–2001).

 Se også 
 Finne (slekt)

 Referanser 

Kategori:Norske malere
Kategori:Norske billedhuggere
Kategori:Personer fra Oslo