Sylvester II

Sylvester II eller Silvester II (født Gerbert d'Aurillac; 946–1003) var en fransk geistlig som var pave fra 999 til 1003. Han var den første franske pave og var tidligere en viktig matematiker og astronom.

 Liv og virke 
 Bakgrunn 
Gerbert ble født ca 946 i byen Belliac i Auvergne i Frankrike.Darlington, Oscar G. (1947). "Gerbert, the Teacher". American Historical Review 52 (3), s 456 Foreldre og detaljer om hans fødsel er ukjent og han var derfor trolig av bondeætt. Benediktinerne, som var kjent for sin evne til å oppdage talenter, tok ham opp i ordenen da han var 18 år gammel.Pekonen, O. (2000). Gerbert of Aurillac: mathematician and pope. The Mathematical Intelligencer, 22(4), 67-70. Han fikk sin utdannelse i Spania, først ved klosteret under Gerald av Aurillac. I Santa Maria de Ripoll-klosteret studerte han matematikk som på den tiden også omfattet musikk og astronomi i tillegg til geometri og aritmetikk. 

På denne tiden lå mesteparten av den iberiske halvøy under Córdoba-kalifatet, og Catalonia lå på grensen til den islamske verden. De fremste astronomene i verden virket innenfor de islamske rikene og arabiske navn som Aldebaran ble stående som navn på himmellegemer. Araberne hadde i tillegg til tallene 1 til 9 innført null som begrep fra indisk matematikk. 

Gerbert oppholdt seg omkring år 965 ved forskjellige klostre i Vic-distriktet i Catalonia. Der ble han forbauset over å se kristne prester og embetsmenn som snakket arabisk og var kledd som «maurere» i al-Andalus.Aukrust, Knut og Dorte Skulstad (2011):  Spansk gullalder. Oslo: Pax, s. 80. I 969 ble han med grev Borrell II på en pilegrimsreise til Roma. Der fikk han møte pave Johannes XII og keiser Otto I. Paven overtalte keiseren til å ansette Gerbert som lærer for sin sønn, den framtidige keiser Otto II. Noen år senere fikk Gerbert studere ved katedralskolen i Reims under erkebiskop Adalberon av Reims.

 Tidlig karriere, forskervirke 
Han var en dyktig forsker og lærer. Gerbert reiste til Córdoba, Europas største by, der lærte han seg arabisk som var det viktigste lærdomsspråket på den tiden. Fra al-Andalus hadde han med seg arabiske tall fra 1 til 9, en kuleramme og instrumenter for astronomiske observasjoner. Det er ikke bevarte noen manuskripter som viser Gerberts arbeid med arabiske tall. Arabiske tall finnes i manuskriptet Geometri II (fra 1000-tallet) i universitetsbiblioteket Erlangen, forfatteren «Pseudo-Boethius» ble trolig svært påvirket av Gerbert. I manuskriptet er null kalt sipos på latin, muligens avledet fra det arabiske sifr (i betydningen tom, innholdsløs) eller fra et gresk ord for perle eller kule på en snur. Det engelske ordet for null, zero, så vel som cypher (kryptering), er avledet av arabisk sifr. 

Han hadde studert blant annet språk, matematikk og astronomi og under sitt virke i Reims ble sagt å være den første til å innføre desimaltallsystemet ved hjelp av arabiske tall i Europa etter å ha studert ved det første universitetet i den moderne verden, Universitetet i al-Karaouine i Fez i Marokko. Han var også med på å introdusere astrolabiet. 

Han konstruerte også en sfærisk modell av himlene. Denne armillariske sfære («Gerberts leketøy»), simulerte himmellegemenes bevegelser i forhold til jorden, og hatt strenger knyttet til sfærene for å få den sinnrike innretningen til å oppfylle denne oppgaven.

Da Adalberon døde i 989Darlington, s 471 ble Gerbert ansett for å være en naturlig arvtakerDarlington, s 472, men Arnulf, en uekte sønn av kong Lothar av Frankrike ble foretrukket. Etter at Arnulf ble avsatt på grunn av påstått landsforræderi i 991, ble Gerbert valgt til erkebiskop i Reims.

Gerbert ble også lærer for Otto IIs sønn, den kommende keiser Otto III, og i 998 ble han valgt til erkebiskop i Ravenna.

 Som pave 
Med keiserens støtte ble han valgt til pave i 999 og tok navnet Sylvester II. Silvesters store prosekt som pave var å under keiser Ottos vern å bidra til at fred atter fikk råde under de da meget urolige tider. Men i 1001 gjorde den romerske adel opprør mot keiser Otto III og både keiseren og paven måtte flykte til Ravenna. 

Otto døde av sykdom under forsøk på å gjenerobre Roma. Sylvester dro tilbake til Roma kort etter Ottos død og han døde der i 1003. Han er begravet i Laterankirken i Roma.

 Verker 
Gerbert d'Aurillacs verker et blitt publisert i mange sammenhenger:
 Abbé Migne, 1853, i bind 139 av Patrologia Latina (Documenta Catholica Omnia).
 Alexandre Olleris, Œuvres de Gerbert. Clermont & Paris, 1867 (Gallica)
 Matematiske verker
 Libellus de numerorum divisione
 De geometria
 Epistola ad Adalbodum
 De sphaerae constructione
 Libellus de rationali et ratione uti
 Kirkelige verker
 Sermo de informatione episcoporum
 De corpore et sanguine Domini
 Selecta e concil. Basol., Remens., Masom., etc. 
 Brev. Édition : Julien Havet, Lettres de Gerbert (983-997).... Paris, A. Picard, 1889 (= Collection de textes pour servir à l'étude et à l'enseignement de l'histoire, 6) (Gallica) ; Pierre Riché & Jean-Pierre Callu, Gerbert d'Aurillac. Correspondance : lettres 1 à 220. Paris, Les Belles Lettres, 1964-1967, rééd. 2008 (= Les classiques de l'histoire au Moyen Âge, 45)
 Epistolae ante summum pontificatum scriptae 
 218 lettres dont à l'empereur, au pape et à divers évêques
 Epistolae et decreta pontificia
 15 lettres à divers évêques, dont Arnulf, divers abbés et une lettre à Étienne  de Hongrie
 Lettre à Otton III.
 5 courts poèmes
 Annet
 Acta concilii Remensis ad S. Basolum
 Leonis legati epistola ad Hugonem et Robertum reges

 Litteratur 
 Gerd Althoff: Otto III. (= Gestalten des Mittelalters und der Renaissance). Wissenschaftliche Buchgesellschaft, Darmstadt 1997.
 Werner Bergmann: Innovationen im Quadrivium des 10. und 11. Jahrhunderts. Studien zur Einführung von Astrolab und Abakus im lateinischen Mittelalter (= Sudhoffs Archiv, Beiheft 26), Stuttgart 1985.
 Nicolaus Bubnov (utg.): Gerberti Opera Mathematica (972–1003), Nachdruck Hildesheim 1963.
 Fritz Eichengrün: Gerbert (Silvester II.) als Persönlichkeit, Leipzig-Berlin 1928
 James Hannam: God's Philosophers - How the Medieval World Laid the Foundations of Modern Science, Icon Books 2009, ISBN 1-84831-070-6.
 Hans-Henning Kortüm: Gerbertus qui et Silvester. Papsttum um die Jahrtausendwende. In: Deutsches Archiv für Erforschung des Mittelalters Bd. 55 (1999), S. 29–62. (Digitalisat)

 Harriet Peatt Lattin: The letters of Gerbert with his papal privileges as Sylvester II. New York 1961.
 Uta Lindgren: Gerbert von Aurillac und das Quadrivium. Untersuchungen zur Bildung im Zeitalter der Ottonen (= Sudhoffs Archiv, Beih. 18), Wiesbaden 1976.
 Pierre Riché: Gerbert d'Aurillac. Le Pape de l'An Mil, Paris 1987.
 Mathilde Uhlirz: Untersuchungen über Inhalt und Datierung der Briefe Gerberts von Aurillac, Papst Sylvesters II. (= Schriftenreihe der Historischen Kommission bei der Bayerischen Akademie der Wissenschaften, Bd.2), Göttingen 1957.
 Kurt Vogel: Gerbert von Aurillac als Mathematiker. In: Acta historica Leopoldina, Bd. 16 (1985), S. 9–23.
 Karl Ferdinand Werner: Zur Überlieferung der Briefe Gerberts von Aurillac. i: Deutsches Archiv für Erforschung des Mittelalters, Bd. 17 (1961), S. 91–144.

 Referanser 

 Eksterne lenker 

 Catholic Encyclopedia, Pope Sylvester II

Kategori:Paver
Kategori:Franske katolske biskoper
Kategori:Franske katolske biskoper utenfor hjemlandet
Kategori:Ikkeitalienske katolske biskoper i Italia
Kategori:Franske astronomer
Kategori:Franske matematikere
Kategori:Personer fra departementet Cantal
Kategori:Fødsler i 946
Kategori:Dødsfall i 1003