Coll

Coll (skotsk gælisk: Cola; skotsk: Coll)Mac an Tàilleir (2003) s. 31 er en øy i Indre Hebridene i Skottland, lokalisert ved for øya Mull. Coll er kjent for sine sandstrender, som stiger for å danne store sanddyner, for sine åkerrikser og for den gamle festningen Breacachadh Castle fra 1400-talletHistoric Environment Scotland: «Old Breachacha Castle including Battery Wall and Outbuildings (also known as Breacachadh Castle) (Category A Listed Building) (LB4708)» (den nye med samme navn er ikke et festningsverk, men et slott bygget på midten av 1700-tallet).Historic Environment Scotland: «Breachacha Castle (Category A Listed Building) (LB4709)»

Befolkningen teller 195 personer (2011).National Records of Scotland (15. august 2013): «Appendix 2: Population and households on Scotland's Inhabited Islands» (PDF). Statistical Bulletin: 2011 Census: First Results on Population and Household Estimates for Scotland Release 1C (Part Two)  (PDF) (Report). SG/2013/126. Øya har ferjeforbindelse med naboøya Tiree og med Oban på fastlandet, og en småflyplass.

 Geografi 
Øya ligger på Skottlands vestkyst, vest for Mull og nordøst for naboøya Tiree.
Den har et areal på 79 km2.

 Natur 
Coll er en forholdsvis flat øy med et høyeste punkt på ca. 100 meter over havet. Øya er preget av mye vind, landskapet med treløse heier og lange sandstrender. Det er flere store, opptil 30 meter høye sanddyner. Øya er blant de områdene i Storbritannia som har flest soltimer per år, bare slått av naboøya Tiree. Coll har Storbritannias største bestand av den sterkt truede fuglen åkerrikse, som preger sommernettene med sin monotone kreksing.

 Etymologi 
Stedsnavnet Coll er før-keltisk og uklar betydning, muligens piktisk, men kanskje mer sannsynlig avledet fra norrønt. Stedsnavnet er forsøksvis avledet fra gæliske coll, «hassel», Broderick, George (2013): «Some Island Names in the Former 'Kingdom of the Isles': a reappraisal» (PDF). The Journal of Scottish Name Studies: 12. Arkivert fra originalen (PDF) den 8. april 2015. men imidlertid er navnet oppgitt som Colosus i helgenbiografien Vita Columbae (Livet til den hellige Columba av Iona) av Adomnán, den syvende abbed av Iona.Coates, Richard (2009): «A Glimpse through a Dirty Window into an Unlit House: Names of Some North-West European Islands» (PDF). I Ahrens, Wolfgang; Embleton, Sheila; Lapierre, André (red.): Names in Multi-Lingual, Multi-Cultural and Multi-Ethnic Contact: Proceedings of the 23rd International Congress of Onomastic Sciences: August 17‒22, York University, Toronto, Canada. Toronto: York University. s. 236. ISBN 978-1-55014-521-2. Arkivert fra originalen (PDF) den 7. april 2015. Early forms are listed in Broderick, George (2013): «Some Island Names in the Former 'Kingdom of the Isles': a reappraisal» (PDF). The Journal of Scottish Name Studies: 12. Arkivert fra originalen (PDF) den 8. april 2015. Da /s/ mellom vokaler hadde gått tapt i keltisk før Adamnáns tid, har Watson foreslått at Colosus kan representere et før-keltisk navn. Et dristisk forslag fra  Richard Coates er at navnet kan være beslektet til greske kolossós og kan ha referert til en menneskelignende stående stein lokalisert på øya, slik som de som fortsatt kan bli sett på North Uist og Lewis. Coates, Richard (2009): «A Glimpse through a Dirty Window into an Unlit House: Names of Some North-West European Islands» (PDF), i: Ahrens, Wolfgang; Embleton, Sheila; Lapierre, André (red.): Names in Multi-Lingual, Multi-Cultural and Multi-Ethnic Contact: Proceedings of the 23rd International Congress of Onomastic Sciences: August 17‒22, York University, Toronto, Canada. Toronto: York University. s. 236. ISBN 978-1-55014-521-2 (PDF). Da Kolossós ikke opprinnelig er et gresk ord, har Coates foreslått at navnet kan ha blitt gitt til Coll på en tid da kolossói i middelhavskulturen var velkjent, eller navngitt av «talere av et språk hvor ordets stamfar var det innfødte begrepet». Da norrøne nordboere slo seg ned på de ytterste skotske øyene i middelalderen er det interessant å sammenligne med norrønt: norrønt kollr, islandsk kollur, norsk koll or kolle, alle i betydningen «et avrundet framspring, for eksempel en avrundet fjelltopp, eller en tue».«koll», «kolle», NAOB

 Historie 

Øya var sete for klanen MacLean of Coll, og det finnes et nå restaurert slott fra middelalderen, Breachacha Castle.

 Byer og landsbyer 
 Arinagour - ca. halvparten av befolkningen bor her
 Clabhach
 Sorisdale

 Referanser 

 Litteratur 
 Haswell-Smith, Hamish (2004): The Scottish Islands. Edinburgh: Canongate. ISBN 978-1-84195-454-7.
 Mac an Tàilleir, Iain (2003): Ainmean-àite/Placenames . (pdf) Pàrlamaid na h-Alba. Retrieved 26 August 2012.
 Munro, R.W. (1961): Electronic Monro's Western Isles of Scotland and Genealogies of the Clans. Edinburgh and London. Oliver and Boyd.
 Watson, W.J. (1994): The Celtic Place-Names of Scotland. Edinburgh; Birlinn. ISBN 1841583235. Første gang utgitt 1926.

 Eksterne lenker 


Kategori:Indre Hebridene
Kategori:Øyer i Skottland
Kategori:Ramsarområder i Skottland