Einar-Fredrik Ofstad

Einar-Fredrik Ofstad (født 6. mai 1916, død 15. februar 1998) var en norsk diplomat, som bl.a. var ambassadør i Vest-Tyskland og Østerrike.

Han studerte ved University of Cambridge, ble utdannet offiser og deltok i krigshandlingene nær Voss i 1940, før han ble cand.jur. ved Universitetet i Oslo i 1941. Han var politifullmektig i Bergen 1941–1942 og arbeidet i Rikstrygdeverket 1942–1943. I 1944 tok han seg over til Sverige og deretter England, hvor han jobbet i Forsvarets Overkommando og Forsvarsdepartementet i eksil. Han begynte i utenrikstjenesten i 1946, og var attaché i Storbritannia 1946–1948, visekonsul i Chicago 1948–1951, sekretær i Utenriksdepartementet 1951–1953, førstesekretær i Tyrkia og Nederland, byråsjef 1960–1964, ambassaderåd i Vest-Tyskland 1964–1968, underdirektør i rettsavdelingen i Utenriksdepartementet 1968–1971 og ekspedisjonssjef 1971–1973, og endelig ambassadør til Vest-Tyskland 1973–1977 og Østerrike 1977–1984.

Han hadde en rekke oppdrag for Europarådet, Røde Kors, NATO og FN, og var rådgiver for Norges delegasjon til FNs generalforsamling 1968–1970.

Han var kommandør av St. Olavs Orden, mottok Norges Røde Kors hederstegn, var storridder av Den islandske falkeorden, kommandør av Oranje-Nassau-ordenen og mottok stort fortjenstkors av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden (Großes Bundesverdienstkreuz). Ofstad var katolikk og var også ridder av Den suverene militære Malteserorden fra 1977.

Han var gift (fra 1948) med Beate Paus-Knudsen (f. 1926), datter av kunsthandler Gunnar Paus-Knudsen.

 Referanser 

Kategori:Norske offiserer
Kategori:Norges ambassadører til Vest-Tyskland
Kategori:Norges ambassadører til Østerrike