Mary Treadgold

Mary Treadgold (født 16. april 1910 i Essex, død 14. mai 2005 i London) var en britisk barnebokforfatter og BBC-medarbeider, best kjent for debutboken We couldn't leave Dinah, som hun mottok Carnegie Medal in Literature for i 1941carnegiegreenaway.org.uk Mary Treadgold .

 Liv 
Hennes far var aksjemegler, og hun vokste opp i et forholdsvis velstående hjem. Hun gikk på St Paul's Girls' School og studerte ved Bedford College, hvor hun tok hovedfag i engelsk litteratur. Hun arbeidet i to ulike forlag, blant annet som Heinemanns første barnebokredaktør. Hun var skuffet over nivået på de manuskriptene forlaget mottok innenfor sjangeren «hestebøker», og sluttet i forlaget for å skrive egne bøker om dette. Hun begynte på We couldn't leave Dinah mens hun oppholdt seg i et tilfluktsrom. Mot slutten av 1940 ble hun ansatt i BBC, hvor hun arbeidet med litteratur i General Overseas Service. Her var hun kollega med George Orwell og Una Marson. Hun arbeidet for BBC i 20 år, før hun sluttet for å konsentrere seg om sitt eget forfatterskap.

Hun var ugift, og bodde i London det meste av livet.

 Bøker 
Den prisvinnende debutboken We couldn't leave Dinah foregår på Clerinel, en fiktiv øy i Den engelske kanal i 1940. Hovedpersonene er barna i familien Templeton; de er ferd med å evakueres fra øya som følge av en truende tysk okkupasjon. Under evakueringen må de etterlate ponnyene sine på øya. Caroline og Mick Templeton blir etterlatt/gjenglemt under evakueringen, og involveres i militære hemmeligheter.

Hennes neste bok, No Ponies (1946), handler også om en søskenflokk i krigens skygge, og foregår i Frankrike rett etter krigenjanebadgerbooks.co.uk Mary Treadgold . The Polly Harris (1948) er en oppfølger til We Couldn't Leave Dinah, og lar søsknene fra debutboka finne seg til rette i etterkrigs-London, med en kriminalsak og planer om en reise til Australia på skipet The Polly Harris. Hun skrev også en serie på tre bøker fra Heron rideskole. The Winter Princess (1962) beskriver en afrikansk prinsesses besøk i Hampton Court og møte med fire engelske barn. Boka er omtalt som "perhaps the most delightful book by a most talented writer", og det er pekt at den er "an effective contribution to the race question because there is no mention of it".Marcus Crouch, The Nesbit Tradition, Ernest Benn, 1972, pp. 218-221.

We couldn't leave Dinah er oversatt til norsk av Jo Tenfjord som Siste båt er gått (1947).

 Referanser 

Kategori:Engelske barnebokforfattere
Kategori:Carnegie Medal in Literature
Kategori:Personer fra London