Erling Sivertsen

Erling Sivertsen (født 21. desember 1904 i Tromsø, død 16. november 1989 i Trondheim) var en norsk marinbiolog. Erling Sivertsen var direktør for Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab (DKNVS), Museet i Trondheim 1948–1974 og professor ved Norges lærerhøgskole fra 1958. Han er internasjonalt kjent som selforsker, og hans pionerinnsats innenfor ferskvannsbiologien la grunnlaget for de konsekvensanalyser som må gjennomføres før eventuell tillatelse til større naturinngrep blir gitt i Norge. Internasjonalt er nok Sivertsens arbeider med seler og krepsdyr mest kjent. Fra 1928 av deltok han på fem tokter med selfangere i Kvitsjøen. Her var han pålagt en rekke krevende oppgaver med innsamling av diverse anatomisk materiale fra selene som ble tatt. Resultatene publiserte han 1941, og året etter forsvarte han arbeidet for den filosofiske doktorgrad ved Universitetet i Oslo. Senere bearbeidet han også materialet av øresel som var samlet inn under Norvegia-ekspedisjonen i 1928–1929.

Interessen for krepsdyr viste han også i mange avhandlinger. Hans siste arbeid, resultatene fra innsamlingene av isopoder fra Tristan da Cunha-ekspedisjonen, publiserte han sammen med sin venn og kollega L. B. Holthuis 1980. Da var Erling Sivertsen over 75 år. Hans arbeider var alltid preget av grundighet og skarp zoologisk og systematisk sans. 
1939 ble Sivertsen, som det yngste medlem inntil da, innvalgt i DKNVS, og 1954 ble han medlem i Det Norske Videnskaps-Akademi. Han mottok en rekke utmerkelser, bl.a. Fram-komiteens Nansen-belønning 1966 og Gunnerusmedaljen 1975, og han ble medlem av The Travellers Club i USA 1978. Han ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden 1972.

 Referanser 

 Eksterne lenker 
 Erling Sivertsens privatarkiv finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket

Kategori:Norske biologiprofessorer
Kategori:Medlemmer av Det Norske Videnskaps-Akademi
Kategori:Riddere av 1. klasse av St. Olavs Orden
Kategori:Gunnerusmedaljen
Kategori:Personer fra Tromsø kommune