La finta semplice

La finta semplice (Den falske dusten), K. 51 (46a) er en opera buffa i tre akter for solister og orkester, komponert i 1769 av den da 12 år gamle Wolfgang Amadeus Mozart til en italiensk libretto av hoffdikteren Marco Coltellini basert på et tidligere verk av Carlo Goldoni. Den ble framført på slottet til erkebiskopen av Salzburg 1. mai 1769.

Mozart komponerte musikken basert på en komedie påbegynt av Philippe Destouches med La fausse Agnès, ou le Poète campagnard (1734). 

Operaen var et slags tilbakeslag for Mozart, som ellers i barndommen hadde hatt mye suksess og var regnet som en stjerne. Verket ble påbegynt da keiser Josef II sa til far til Mozart, Leopold, da de besøkte hovedstaden Wien, at Wolfgang burde skrive en opera for det keiserlige operaselskapet. Leopold tok oppfordringa som en konkret bestilling og fikk Wolfgang til å sette i gang uten å ha en kontrakt først. Da operaen var ferdig mislikte visstnok aktørene operaen,Dette var synspunktet til Solomon (1995, s. ?). og forskjellige intriger gjorde til slutt at den ikke ble satt opp i Wien. Leopold ble sint og skrev et langt protestbrev til keiseren.Brevet er trykket i en engelsk oversettelse fra tysk (1965, pp. 80–83). Keiseren bestilte en undersøkelse, men resultatet ble at operaen ikke skulle settest opp.Melograni (2007, p. 28)

Operaen ble satt opp i hjembyen deres, Salzburg, i stedet for.

Episoden i Wien ble etter hvert ganske ødeleggende for karrieren til Wolfgang. Under besøket i Wien ble mor til Josef II, keiserinne Maria Teresia, særdeles fiendtlig innstilt for Mozartfamilien. Keiseren var en viktig slektning til mange monarker og aristokrater som kunne ha gitt Wolfgang en permanent stilling.

Roller
RolleStemmePremierebesetning, 1. mai 1769Planlagt besetning, 1768 (Wien)Fracasso, en ungarsk kaptein som bodde med Cassandro tenorJoseph MeissnerFilippo LaschiRosina, søsteren hans, en baronesse sopranMarie Magdalena HaydnCassandro, en tyrannisk kvinnehaterbassJoseph HornungFrancesco CarattoliPolidoro, den nervøse broren hanstenorAnton Franz SpitzederGiacinta, søsteren deresmezzosopranMarie Anna BraunhoferSimone, ordonnansen til Fracasso, forelsket i Ninetta bassFelix WinterNinetta, hushjelpen til GiacintasopranMarie Anna FesemayerAntonia Bernasconi

Arier

Akt 1
 "Chi mi vuol bene" – Ninetta
 "Colla bocca e non col core" – Rosina
 "Cosa ha mai la donna indosso" – Polidoro 
 "Ella vuole ed io torrei" – Cassandro  
 "Guarda la donna in viso" – Fracasso 
 "Non c'è al mondo" – Cassandro  
 "Marito io vorrei" – Giacinta  
 "Senti l'eco ove t'aggiri" – Rosina  
 "Troppa briga a prender moglie" – Simone
Akt 2
 "Con certe persone" – Simone

 "Ho sentito a dir di tutte" – Rosina  
 "In voi belle è leggiadria" – Fracasso   
 "Sposa cara" – Polidoro  
 "Ubriaco non son io" – Cassandro  
 "Un marito, donne care" – Ninetta   
 "Se a maritarmi arrivo" – Giacinta  
 "Amoretti che ascosi" – Rosina 
Akt 3
 "Che scompiglio" – Giacinta  
 "Nelle guerre d'amore" – Fracasso  
 "Sono in amore" – Ninetta 
 "Vieni, vieni, o mia Ninetta" – Simone

 Referanser 

Kilder 
Deutsch, Otto Erich, Mozart:  A Documentary Biography.  Stanford, CA:  Stanford University Press, 1965
Melograni, Pietro, (Trans. Lydia G. Cochrane), Wolfgang Amadeus Mozart: a Biography.  Chicago: University of Chicago Press, 2007 ISBN 0226519562, 9780226519562
Solomon, mainard, Mozart:  A Life, 2005

 Eksterne lenker 

 An opera buffa in three acts
 The Pretended Simpleton
 Libretto til La finta semplice
 Mozart's 'La finta semplice', Online article at the NPR, 29. juni 2007

Kategori:Operaer av Wolfgang Amadeus Mozart
Kategori:Opera buffe
Kategori:Operaer på italiensk
Kategori:Uroppføringer av musikk i 1769
Kategori:Operaer fra 1760-årene