Symfoni nr. 3 (Haydn)

Symfoni nr. 3  i G-dur, Hoboken I/3, av Joseph Haydn ble skrevet mellom 1760 og 1762.

Den er skrevet for to oboer, fagott, to valthorn, strykere og continuo.H. C. Robbins Landon, The Symphonies of Joseph Haydn. London: Universal Edition & Rockliff (1955): 618. "2 ob., 2 cor., str., [ fag., cemb. ]" Den var en av de første symfoniene som hadde fire satser: 

Allegro, 3/4
Andante moderato i g-moll, 2/4
Menuett og trio, 3/4
Allegro, alla breve ()

Blåseinstrumentene er ikke med i den langsomme satsen(Landon, 1955): 218

Menuetten er i seg selv en kanon, mellom høyere og lavere stemmer i et intervall over en enkelt takt. Haydn skulle seinere skrive en liknende kanon i menuetten i hans 23. symfoni og liknende kanoner ble seinere skrevet i G-dur-menuetter av Michael Haydn og Mozart.HC Robbins Landon, Haydn: Chronicle and Works, 5 vols, (Bloomington og London: Indiana University Press, 1976-) v. 1, Haydn: the Early Years, 1732-1765 Ennå seinere utviklet Haydn selv denne teknikken til «Kanoner i toneregister» i menuetten i Trauer-symfonien hans og «Heksemenuetten» i hans Strykekvartett i d-moll fra Op. 76.

Finalen er også kontrapunktisk. Det er en fuge med to tema som også inneholder elementer fra sonateformen.

Referanser 

Symfoni 003