Emil Bertrand Münster

Emil Bertrand Münster (født 10. januar 1816 i Drammen, død 28. desember 1888 på Kongsberg) var en professor i metallurgi ved Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet.

Etter å ha studert litt privat, tok han anneneksamen i 1835 og bergeksamen i 1840 (alle til laud) og fikk så jobb ved Observatoriet som amanuensis, etter å ha slått Ole Jacob Broch (1818–1889) i konkurransen.  Han ble i 1844 etterfulgt av Carl Frederik Fearnley (1818–1890), da han selv (Emil) skulle  til utlandet for å lære mer på stipend og ved støtte fra Kongsberg Sølvverk der han så var aspirant fra 1847 til 1849, da han meldte overgang til Det Kongelige Frederiks Universitet som stipendiat.

Fra 1850 var han lektor og i 1854 overtok han professoratet i metallurgi og bergfabriklære efter den tyske Theodor Scheerer (1813–1875), selv om han Emil ikke publiserte nevneverdig. Emil var i 1857 blant de som stiftet Det Norske Videnskaps-Akademi. Fra 1861 ble hans enhet skilt ut som det nye Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet og Emil var fra 1862 bestyrer av det metallurgiske laboratorium.   Etter å ha gitt seg i 1885 flyttet han til Kongsberg der sønnen bodde og døde av bronkitt.

Moren het Henriette Christiane Colding (1780–1847) fra København og faren var Jørgen Andreas Münster (1775–1835) som var født i Sønderborg i Danmark. De  flyttet til Drammen 1809 der han var blitt tilsatt som landsfysikus.  Emil ble født i 1816 og  i 1852 gift med Andrea Sophie With (1829–1918). De fikk  Thomas Georg Münster (1855–1938) som var myntmester ved Den Kongelige Mynt i Kongsberg.

 Referanser 

Kategori:Norske geologer
Kategori:Norske geologiprofessorer
Kategori:Professorer ved Universitetet i Oslo
Kategori:Medlemmer av Det Norske Videnskaps-Akademi
Kategori:Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet (UiO)