Symfoni nr. 7 (Mozart)

Symfoni nr. 7 i D-dur, KV. 45, av Wolfgang Amadeus Mozart, ble skrevet ferdig i Wien i januar 1768 etter at familien hadde komme tilbake fra Olomouc og Brno i Mähren. Symfonien er i fire satser. Den første framføringen var trolig en privat konsert.Zaslaw, s. 114–18 Symfonien ble omarbeidet og ble overtyren til operaen La finta semplice, K. 51, ISMN M-006-20466-3 komponert og framført seinere samme året, og overtyren ble igjen seinere omformet til en ny symfoni, i Köchel 1964 (K6) som K. 46a. Autografen på partituret blir i dag bevart i Staatsbibliothek Preusischer Kulturbesitz i Berlin.

Satser og instrumentering

For den originale (K. 45) versjonen var instrumenteringen strykere, 2 oboer, 2 horn, 2 trompeter, pauke, fagott, continuo. For den symfoniske overtyren (K. 46a) ble trompetene erstattet med fløyter, en ekstre fagott ble lagt til og en tok bort paukene.

Allegro, 4/4
Andante, 2/4
Menuett og Trio, 3/4 (denne satsen ble fjernet fra overtyre-versjonen)Osborne, s. 40
Molto allegro, 2/4

Framføring
Ifølge musikkanalytikeren Neal Zaslaw ble K. 45 første gang framført på en konsert holdt av prinsen av Galitzin, den russiske ambassadøren, i Wien seint i mars 1768.  K. 46b-versjonen ble hørt på premieren til La finta semplice, i Salzburg den 1. mai 1769.

 Referanser 

 Kilder  
Osborne, Charles: The Complete Operas of Mozart Gollancz, London 1992 ISBN 0-575-03823-3
Zaslaw, Neal: Mozart's Symphonies: Context, Performance Practice, Reception OUP, Oxford 1991 ISBN 0-19-816286-3

 Eksterne lenker 



07
Kategori:Uroppføringer av musikk i 1768