Symfoni nr. 13 (Mozart)

Symfoni nr. 13 i F-dur, K. 112, av Wolfgang Amadeus Mozart, ble skrevet i Milano høsten 1771.  Symfonien er i fire satser, og den andre er instrumentert bare for strykere.Zaslaw, s. 190–91 Verket har originalitet og humor, og benytter særs få instrument.Dearling, s. 75–76 Den tredje satsen, menuetten, kan ha blitt skrevet tidligere og innlemmet i symfonien. Det signerte manuskriptet viser at menuetten ble kopiert av Leopold Mozart. Nicholas Kenyon skildrer Symfoni nr. 13 som den siste i «tradisjonell form»—etter dette «er vi i begynnelsen av en annen verden»Kenyon, s. 156

Satser og instrumentering

Instrumenteringen var strykere, 2 oboer, 2 horn, fagott, continuo

Allegro, 3/4
Andante, 2/4
Menuett og Trio, 3/4 
Molto Allegro, 3/8

Framføring
Den første framføringen var trolig på en konsert med Leopold og Wolfgang Mozart i boligen til Albert Michael von Mayr, den 22. eller 23. november 1771. På denne konserten kan en også kanskje for første gang ha hørt Mozarts 12. symfoni.

 Referanser 

 Kilder 
Dearling, Robert: The Music of Wolfgang Amadeus Mozart: The Symphonies Associated University Presses Ltd, London 1982 ISBN 0-8386-2335-2
Kenyon, Nicholas: The Pegasus Pocket Guide to Mozart Pegasus Books, New York 2006 ISBN 1-933648-23-6
Zaslaw, Neal:Mozart's Symphonies: Context, Performance Practice, Reception OUP, Oxford 1991 ISBN 0-19-816286-3

 Eksterne lenkerv

13
Kategori:Musikk i 1771