Søre Harildstad

Søre Harildstad (eller Harildstad, søre) (gnr 183, bnr 4) er en gård i Nedre Heidal i Sel kommune. Gården er tildelt Norsk Kulturarvs kvalitetsmerke Olavsrosa. Hele gårdsanlegget på Søre Harildstad ble fredet i 1923. Om sommeren er det omvisning i de gamle bygningene, og det tilbys overnatting og servering, etter avtale. Gården ligger på en brink omtrent halvveis oppe i den sørvestvendte lia i Heidal, der de aller fleste av de gamle gårdene i bygda ligger.

 Gårdsnavnet 
miniatyr|Adkomsten til tunet. Søre stu t.v.; nørdre stu midt i bildet; stabbur t.h. 
På 800–900-tallet ble det skilt ut flere gårder fra den store ættegården Myklabolstad, nå Bjølstad, i Heidal.Engen (2012) En av dem var Haraldsstaðir – Harald sin gård.Det er uvisst hvorfor flertallsformen staðir, og ikke entallsformen staðr har vært brukt i gårdsnavnene. Sandnes (1980), s. 294 Det finnes i dag to Harildstad-gårder; nabogårdene Nørdre og Søre Harildstad. Det første ordet i gårdsnavnene er en forklaring på hvilken av gårdene det er snakk om; den som ligger lengst nord hhv lengst sør av de to.

Selve gårdsnavnet består av to deler, førsteleddet Harild, avledet av mannsnavnet Harald – og sisteleddet -stad. Betydningen av «stad» i denne sammenhengen har vært tolket ulikt. De fleste navneforskerne mener i dag at det rett og slett betyr «sted»; «grunn der bustad ligg, eller kan ligge».Sandnes (1980), s. 294

I Norske Gaardnavne lister Rygh opp ulike skrivemåter av gårdsnavnet, fra 1336 og fremover. Skrivemåten er ulik fra gang til gang. Dette er rimelig, ettersom det ikke var faste rettskrivningsregler på norsk før på slutten av det 19./begynnelsen av det 20. århundre. Til tross for ulike skrivemåter, er den siste A-en i Harald beholdt i dokumentene fra 13- og 1400-tallet. Senere er den gått over til å bli en E og til slutt I, som i «Harrildstad» fra 1668 og endelig «Harildstad» i 1723. Harildstad er nevnt flere ganger i dokumenter i Diplomatarium Norvegicum; første gang i et pergamentdokument fra 1336. Der er kasus dativ og skrivemåten «a Haraldzstaudum» (=På Haraldstad).

 Historie 
miniatyr|Den eneste eksisterende bygningen fra det gamle uttunet: Stallen
Harildstad er en middelaldergård, men det er funnet spor etter mennesker fra lenge før dagens gård ble anlagt. For en del år siden ble det funnet en pilespiss fra vikingtiden,Informasjon om pilespissfunnet fra Universitetets oldsaksamling og det er funnet en fangstgrop som antas å være fra en gang mellom jernalder og middelalder.fra kulturminnesøk - Informasjon om fangstgropfunnet fra kulturminnesok.no

Det har trolig vært bosetning her siden 1300-tallet.Granum, S. K. (red.) Norske gardsbruk, Oppland fylke VII. Les i fulltekst Harildstad ble opprinnelig fradelt Bjølstad som én gård, men allerede i senmiddelalderen var den delt i to. Et skinnbrev fra 1449 omtaler søre Harildstad spesielt, i forbindelse med at Sigurd Thorsteinssønn sikret seg sin søsterlodd i gården.Diplomatarium Norvegicum, b. VIII, s. 362, brev 335. Les i fulltekst

De gamle matriklene viser at det har vært oppgangssag på Harildstad.Matrikkel 1668, tabell gjengitt i Teigum, Ivar: Bygdebok for Vågå og Sel, b. 1, s. 94

Gården har vært i flere slekter gjennom årene. I 1870 ble den solgt til Torger Tårud fra Nord-Fron, og det er hans etterkommere som eier gården nå.Prestegard, Semon (1989) Heidal - bygdehistorie, gardshistorie, s. 34. Heidalturist Jorda har vært forpaktet bort til nabogårder (først Krukhaug, så Knutrud) siden 1980.

 Tunform og bygninger 
Søre Harildstad var opprinnelig en gård med klar todeling av tunet: Inntun, eller «tomgard», der våningshus og stabbur sto – og uttun, eller «nauttun», der låve, fjøs, stall og bygninger for andre dyr sto. Da arkitekt Christian Morgenstierne tegnet opp gården i 1899 var det 14 hus på gården, pluss tydelige tufter etter et geithus og en vedskåle.

Gården ble fredet allerede i 1923. Ifølge Gjones oppmålingstegning sto fortsatt de samme bygningene som på Morgenstiernes tegning: seks bygninger rundt inntunet og seks rundt uttunet. I tillegg fantes et eldhus og ei smie, som av brannsikkerhetshensyn lå litt unna tunene.

I dag er antallet bygninger redusert til fem rundt inntunet, og bare den gamle stallen står igjen der uttunet var. Bygningen som i 1899 er kalt «eldhus», har nok senere endret bruk, for den er nå kalt «karstu».

De gamle bygningene som står på gården i dag, er alle fra slutten av 1700-tallet. Alle er lafta trebygninger med torvtak. Arnfinn Engen har beskrevet bygningenes grunnform og andre bygningsmessige forhold i Freda hus og gardstun i Gudbrandsdalen.Engen (1992), s. 228

 Referanser og fotnoter 

 Litteratur 
 Berg, Arne (1968) Norske gardstun, s. 42–43. Oslo, Universitetsforlaget.
 Engen, Arnfinn (1992) Freda hus og gardsbruk i Gudbrandsdalen. Lillehammer, Thorsrud. ISBN 82-90439-66-0
 Engen, Arnfinn (2012) Gards- og slekthistorie for Heidal, b. 2. Lillehammer, Bruket forlag. ISBN 978-82-997154-3-0
 Engen, Arnfinn (1994) Våre vakre hus, Gudbrandsdalen. Oslo, ARFO. ISBN 82-91399-01-8. Les i fulltekst Lest 26.08.2012
 Valebrokk, Eva (1998) Vakre gårder, på besøk i vår kulturarv. Oslo, Teknologisk forlag. ISBN 82-512-0512-3. Les i fulltekst Lest 26.08.2012
 Sandnes, J.; K. Aune & O. Stemshaug (1980) Norsk stadnamnleksikon, 2. utg.,s. 294. Oslo, Samlaget. ISBN 8252109993 om bruken av -stad som sisteledd i stedsnavn. Les i fulltekst

 Eksterne lenker 

 Norsk Kulturarvs omtale av Søre Harildstad 


Kategori:Olavsrosa
Kategori:Gårder i Sel
Kategori:Kulturminner i Sel
Kategori:Fredete byggverk i Innlandet
Kategori:Fredete gårder og tun i Norge