De sjøfarendes fattighus

De sjøfarendes fattighus i Bergen var en stiftelse opprettet i 1571 som Det nye Sygehus eller Det almindelige Hospital, fra 1599 kalt De Søefarendes Fattighuus, fra 1893 endret til «De sjøfarendes fattighus».<ref>[https://www.bergenbyarkiv.no/bergenbyleksikon/arkiv/1425564 «Sjøfarendes aldershjem», bergenbyarkiv.no]</ref> Det var fra starten av et fattighus for sjømenn; senere også sykehus og aldershjem. I 1912 endret institusjonen navn til Sjøfarendes aldershjem. Forretningsfører er Bergen og Omegn Boligbyggelag (BOB), og bygningen huser rundt 90 beboere.

 Historie 
 Beboerne 
Institusjonen skulle gi husrom til fattige, skipbrudne, syke og gamle sjøfolk. Ved ferdigstillelsen var det plass til 130 personer i tillegg til 48 øremerkede rom for skippere, styrmenn og maskinister. I tillegg hadde fattighuset et rom for kongelige matroser, og det er mulig at dette sikret fattighuset tryggere inntekter enn mange andre tilsvarende institusjoner.

Hver beboer hadde her fri bolig, brensel, lege og medisiner, samt kr. 1,80 i ukentlig «Pengeunderstøttelse». Institusjonen hadde god økonomi og mange beboere, mot slutten av 1600-tallet huset det 60–70 lemmer. I 1715 fikk De sjøfarendes fattighus en ny vedtekt som slo fast at minst en fjerdedel av beboerne skulle være menn. Med andre ord rommet huset en del kvinner, trolig enker etter sjøfolk. I 1801 bodde det 50 kvinner og 19 menn der. Fattighuset rommet da flest «lemmer» av alle fattighus og lignende institusjoner i hele byen.

 Bygningen 
De sjøfarendes fattighus ble oppført på en av Allehelgenskirkens eiendommer, like overfor Bergen domkirke, og i 1447 flyttet birgittinerordenen inn i Allehelgenshospitalet som da lå på eiendommen.«Allehelgenskirken», bergenbyarkiv.no]</ref> Fattighuset brant ned i bybrannene i 1623, i 1640 og i 1702, men ble gjenreist gang på gang. 

I 1896 ble fattighuset flyttet til Haugeveien 35a på Nordnes, til et bygg tegnet av arkitekt Schak Bull, et praktbygg i tre etasjer med loft og kjeller, av rød teglstein med grått skifertak, inspirert av tysk romantisk stil med tårn og spir over karnappene i alle hjørner. Her hadde beboerne tilgang til oppholdsrom med peisestue, bibliotek og røkeværelse. I tillegg finnes et eget vigslet kirkerom i nygotisk stil.<ref>[https://www.bergenbyarkiv.no/oppslagsverket/2006/09/27/de-sjofarendes-fattighus/ «De sjøfarendes fattighuus», bergenbyarkiv.no 

Etter påbygging i 1913 ble Sjøfarendes aldershjem et firefløyet, lukket anlegg som dekker hele kvartalet. I 1937 ble det modernisert, og i 1989 fulgte en rehabilitering ved Institutt for byfornying som resulterte i 89 leiligheter for pensjonerte sjøfolk og eventuell ektefelle. Pr 2024 disponerte stiftelsen disse boligene til utleie. Sjøfolk er fortsatt prioritert.«Sjøfarendes aldershjem», openhousebergen.org, 2024 

 Finansiering 
I sin dagbok forteller Absalon Pederssøn Beyer  at fattighuset ble finansiert av en bot på 800 riksdaler, hvorav 400 skulle gå til byggingen. Det var Christofer Nilssøn, lagmannen i Stavanger, som ble bøtelagt for drapet på Peter Adrianssøn, sønn til Trondheims borgermester, Adrian Falkener.

Fattighuset fikk etter hvert statsunderstøttelse, da kongen overlot stiftelsen flere privilegier. I 1576 ble kongetienden fra Vik prestegjeld overført til stiftelsen. Ellers mottok fattighuset fra 1602 halvparten av inntektene fra skipsverftet ved Bradbenken. Senere måtte verftet betale en avgift til stiftelsen for hver kjølstrekking. I 1650 fikk fattighuset privilegium på å koke bek og tjære til verftet.

De sjøfarendes fattighus bekostet og la i 1602 ut en fortøyningsbøye kalt sjøtønnen. Til gjengjeld skulle fattighuset motta de såkalte tønnepengene, dvs. en avgift alle fartøyer som anløp Bergen havn, måtte betale. I 1603 ble det fastsatt en mulkt for skippere som ikke betalte havneavgiften, halvparten av den skulle også gå til fattighuset.

Alle fartøyer som ankom Bergen, var pålagt nok en avgift, de såkalte «ringpengene». Fra 1633 tilfalt 1/3 av disse pengene De sjøfarendes fattighus. I 1677 skulle også en viss prosent av tollinntektene i Bergen tilfalle fattighuset, slik at redere og skippere til en viss grad dekket utgiftene til driften.

Da Peter Lexau sr. i 1808 meldte fra om verftet han hadde anlagt på Laksevåg, tilbød han seg «i saa Henseende at betale den samme Afgivt til Søefarendes Fattighuus som Skibsbygm. Brunchorst''».Magistratens arkiv, 22. august 1808, Bergen byarkiv, gjengitt i Tore L. Nilsen: «Treskipsbygging i bergensområdet 1776-1814», Sjøfartshistorisk årbok 1983 (s. 25), Nasjonalbiblioteket 

Avgiftene ble betalt til tollboden sammen med de øvrige havneavgiftene. Etter hvert er alle disse privilegiene avviklet, bortsett fra «tønnepengene» (1,5 øre per nettoregistertonn«Sjøtønnen», ''bergenbyarkiv.no); men i dag utgjør disse en svært liten del av samlede inntekter. 

 Arkiver 
En kan finne opplysninger om denne institusjonen i arkivet etter De Sjøfarendes fattighus, samt i arkivene etter Bergen kommunes legatinspeksjon, Havnekontoret og Fattigvesenet. Nevnte arkiver er oppbevart ved Bergen byarkiv. En kan også finne opplysninger hos Bergens Sjøfartsmuseum og ved statsarkivet i Bergen.

 Referanser 

 Se også 
 Bekhus
 Sjøtønnen

 Litteratur  
 Bakka, Dag jr. 2004: "Sjøfarendes og Sjøtønnen." Bergen 2004
 Berg, Adolph 1933: "Bergens Havnebetjenters Forening 1908-26.april-1933." Bergen 1933
 Fossen, Anders Bjarne 1979: "Bergen bys historie II." Bergen 1979
 Fossen, Anders Bjarne 1985: "Bergen havn gjennom 900 år I." Bergen 1985
 Frimann, Christopher 1774: "Stiftelser og Gavebreve i Bergen Stift. Del I." København 1774
 Hagelsteen, J. 1932: "Om Sjøtønden" i Bergens Historiske Forenings skrifter 38/1932
 Hartvedt, Gunnar Hagen 1994: "Bergen byleksikon." Bergen 1994
 Haaland, Anders 2005: "Bergen havn gjennom 900 år II." Bergen 2005
 Korsvold, Jens 1958: "Bergens Havnebetjenters Forening 1908-1958." Bergen 1958
 Meyer, Hildebrand 1904: "Samlinger til den Berømmelige og Navnkundige Handel-Stad Bergen (1764)." Utgitt av Bergens historiske forening ved B. E. Bendixen. Bergen 1904

 Eksterne lenker 
 De sjøfarendes fattighus - oppslagsverket oVe, artikkel av Ragnhild Botheim, Bergen Byarkiv.

Kategori:Byggverk i Bergen
Kategori:Bergens historie