Skeuomorfisme

Skeuomorfisme (fra gresk: skeuos – kar eller verktøy, og morphe – form) eller retroimitasjon er et fenomen innen moderne design hvor elementer fra tradisjonell produktdesign imiteres uten å beholde dets opprinnelig funksjonelle egenskaper. Skeuomorfisme brukes for å oppnå en dekorativ effekt, gi inntrykk av at gjenstanden er eldre enn hva den faktisk er, eller for å skape en gjenkjennelsesfaktor.

Skeuomorfe elementer brukes ofte for å ikke vike for mye fra den tradisjonelle utformingen av liknende produkter. For eksempel kan man i moderne møbler finne ukonstruktive elementer av tesktilsømmer og nagler tiltenkt å imiterere en tradisjonell utforming. Billige elektriske artikler av plast imiterer ofte elementer av dyrere materialer som skinn, tre og metall. En imitering er likevel kun av skeuomorf art hvis ormamentieringen refererer til elementer med en opprinnelig funksjon. 

Eksempler på skeuomorfisme er mobiltelefoner med ringelyd som gamle analoge telefoner, digitale kamera som spiller av et lydklipp for å gjengi klikket fra et speilreflekskamera, jukselommer på klær, sigaretter med korkimiterende papir rundt filteret, navimiterende hjulkapsler eller imitert tekstilstruktur på syntetiske stoffer.

Skeuomorfisme i programvare
Skeuomorfisme i programvare finnes ved bruk av grafiske elementer som søker å imitere uttykket til fysiske objekter. Virkemiddelet brukes både dekorativt og for å øke brukervennligheten ved gjenkjennelse og affordans. Skeuomorfisme i programvare arter seg ofte ved fremstilling av elementer som tredimensjonale ved bruk av høylys og skyggelegging. 

Eksempler på skeuomorfe elementer i grafiske brukergrensesnitt kan både være interaktive elementer som skruknotter, av/på-brytere, tangenter, arkfaner og skyvebrytere – og rent dekorative lementer som materialteksturer, skruer, ventilasjonshull og båndopptakere.

Bruk av skeuomorfisme i grafiske brukergrensesnitt har blitt kritisert for å være ukonstruktivt, forstyrrende og plasskrevende.

Referanser