Formel 1-sesongen 1979

Formel 1-sesongen 1979 var den 30. sesongen av FIAs Formel 1-verdensmesterskap. Sesongen startet 21. januar 1979 og ble avsluttet 7. oktober etter femten løp. Jody Scheckter vant verdensmesterskapet for førere, mens konstruktørmesterskapet ble vunnet av Ferrari, som tok tittelen for sjette gang. I løpet av året ble det også kjørt tre Formel 1-løp utenom verdensmesterskapet.

 Oppsummering av sesongen 
Sveriges Grand Prix var planlagt arrangert på Anderstorp mellom Monacos og Frankrikes Grand Prix, men på grunn av dødsfallene til de svenske førerne Ronnie Peterson og Gunnar Nilsson i 1978 ble den svenske entusiasmen for sporten sterkt redusert, og som følge av dette fantes det ikke penger til å arrangere løpet, og det ble dermed kansellert.

I Frankrikes Grand Prix på Dijon vant Renault for første gang i Formel 1-historien et løp med turbo-motor.

Halvveis i sesongen trakk James Hunt seg tilbake fra aktiv motorsport. Patrick Depailler brakk begge beina i en hanggliderulykke, og fikk derfor bare deltatt i de første syv løpene. På Silverstone sikret Clay Regazzoni den første seieren til Williams-teamet. 

 Løpskalender og resultatsammendrag 
 Runde Løp Bane Dato Vinner Konstruktør Dekk Pole position Raskeste runde Rapport 1  Argentinas Grand Prix Buenos Aires 21. januar  Jacques Laffite  Ligier-Ford   Jacques Laffite  Jacques Laffite Rapport 2  Brasils Grand Prix Interlagos 4. februar  Jacques Laffite  Ligier-Ford   Jacques Laffite  Jacques Laffite Rapport 3  Sør-Afrikas Grand Prix Kyalami 3. mars  Gilles Villeneuve  Ferrari   Jean-Pierre Jabouille  Gilles Villeneuve Rapport 4  USAs Grand Prix Vest Long Beach 8. april  Gilles Villeneuve  Ferrari   Gilles Villeneuve  Gilles Villeneuve Rapport 5  Spanias Grand Prix Jarama 29. april  Patrick Depailler  Ligier-Ford   Jacques Laffite  Gilles Villeneuve Rapport 6  Belgias Grand Prix Zolder 13. mai  Jody Scheckter  Ferrari   Jacques Laffite  Gilles Villeneuve Rapport 7  Monacos Grand Prix Monaco 27. mai  Jody Scheckter  Ferrari   Jody Scheckter  Patrick Depailler Rapport 8  Frankrikes Grand Prix Dijon-Prenois 1. juli  Jean-Pierre Jabouille  Renault   Jean-Pierre Jabouille  René Arnoux Rapport 9  Storbritannias Grand Prix Silverstone 14. juli   Clay Regazzoni  Williams-Ford   Alan Jones   Clay Regazzoni Rapport 10  Tysklands Grand Prix Hockenheimring 29. juli  Alan Jones  Williams-Ford   Jean-Pierre Jabouille  Gilles Villeneuve Rapport 11  Østerrikes Grand Prix Österreichring 12. august  Alan Jones  Williams-Ford   René Arnoux  René Arnoux Rapport 12  Nederlands Grand Prix Zandvoort 26. august  Alan Jones  Williams-Ford   René Arnoux  Gilles Villeneuve Rapport 13  Italias Grand Prix Monza 9. september  Jody Scheckter  Ferrari   Jean-Pierre Jabouille   Clay Regazzoni Rapport 14  Canadas Grand Prix Île Notre-Dame 30. september  Alan Jones  Williams-Ford   Alan Jones  Alan Jones Rapport 15  USAs Grand Prix Watkins Glen 7. oktober  Gilles Villeneuve  Ferrari   Alan Jones  Nelson Piquet Rapport

 Konstruktører og førere 
Følgende konstruktører og førere konkurrerte i Formel 1-verdensmesterskapet i 1979.
{| class="wikitable" style="font-size: 85%"
|-
! Team
! Konstruktør
! Chassis
! Motor
! Dekk
! Bil
! Førere
! Runder
|-
|rowspan="2"|  Martini Racing Team Lotus
!rowspan="2"| Lotus-Ford
|rowspan="2"| 7980
|rowspan="2"| Ford Cosworth DFV 3,0 V8
|rowspan="2" align="center" | 
| 1
|  Mario Andretti
| Alle
|-
| 2
|  Carlos Reutemann
| Alle
|-
|rowspan="5"|  Team Tyrrell Candy Team Tyrrell
!rowspan="5"| Tyrrell-Ford
|rowspan="5"| 009
|rowspan="5"| Ford Cosworth DFV 3,0 V8
|rowspan="5" align="center" | 
| 3
|  Didier Pironi
| Alle
|-
|rowspan="3"| 4
|  Jean-Pierre Jarier
| 1-9, 12-15
|-
|  Geoff Lees
| 10
|-
|  Derek Daly
| 11 
|-
| 33
|  Derek Daly
| 14-15 
|-
|rowspan=4|  Parmalat Racing Team
!rowspan=2| Brabham-Alfa Romeo
|rowspan=2| BT46BT48
|rowspan=2| Alfa Romeo 115-12 3,0 F12Alfa Romeo 1260 3,0 V12
|rowspan=4 align="center" | 
| 5
|  Niki Lauda
| 1-13
|-
| 6
|  Nelson Piquet
| 1-13
|-
!rowspan=2| Brabham-Ford
|rowspan=2| BT49
|rowspan=2| Ford Cosworth DFV 3,0 V8
| 5
|  Ricardo Zunino
| 14-15
|-
| 6
|  Nelson Piquet
| 14-15
|-
|rowspan="2"|  Marlboro Team McLaren
!rowspan="2"| McLaren-Ford
|rowspan="2"| M26M28M28BM28CM29
|rowspan="2"| Ford Cosworth DFV 3,0 V8
|rowspan="2" align="center" | 
| 7
|  John Watson
| Alle
|-
| 8
|  Patrick Tambay
| Alle
|-
|  ATS Racing Team
! ATS-Ford
| D2D3
| Ford Cosworth DFV 3,0 V8
| align="center" | 
| 9
|  Hans-Joachim Stuck
| Alle
|-
|rowspan="2"|  Scuderia Ferrari SpA SEFAC
!rowspan="2"| Ferrari
|rowspan="2"| 312T3312T4312T4B
|rowspan="2"| Ferrari 015 3,0 F12
|rowspan="2" align="center" | 
| 11
|  Jody Scheckter
| Alle
|-
| 12
|  Gilles Villeneuve
| Alle
|-
|rowspan="2"|  Fittipaldi Automotive
!rowspan="2"| FittipaldiI de offisielle resultatlistene i FIAs årbok for 1980 brukes navnet «Copersucar» i stedet for «Fittipaldi»-Ford'|rowspan="2"| F5AF6F6A
|rowspan="2"| Ford Cosworth DFV 3,0 V8
|rowspan="2" align="center" | 
| 14
|  Emerson Fittipaldi
| Alle
|-
| 19
|  Alex Ribeiro
| 14-15
|-
|rowspan="2"|  Equipe Renault Elf
!rowspan="2"| Renault
|rowspan="2"| RS01RS10
|rowspan="2"| Renault-Gordini EF1 1,5 V6t
|rowspan="2" align="center" | 
| 15
|  Jean-Pierre Jabouille
| Alle
|-
| 16
|  René Arnoux
| Alle
|-
|rowspan="2"|  Samson Shadow Racing Team Interscope Shadow Racing Team
!rowspan="2"| Shadow-Ford
|rowspan="2"| DN9
|rowspan="2"| Ford Cosworth DFV 3,0 V8
|rowspan="2" align="center" | 
| 17
|  Jan Lammers
| Alle
|-
| 18
|  Elio de Angelis
| Alle
|-
|rowspan="2"|  Olympus Cameras Wolf Racing
!rowspan="2"| Wolf-Ford
|rowspan="2"| WR7-9
|rowspan="2"| Ford Cosworth DFV 3,0 V8
|rowspan="2" align="center" | 
|rowspan="2"| 20
|  James Hunt
| 1-7
|-
|  Keke Rosberg
| 8-15
|-
|rowspan="3"|  Team Ensign 
!rowspan="3"| Ensign-Ford
|rowspan="3"| N177N179
|rowspan="3"| Ford Cosworth DFV 3,0 V8
|rowspan="3" align="center" | 
|rowspan="3"| 22
|  Derek Daly
| 1-7
|-
|  Patrick Gaillard
| 8-12
|-
|   Marc Surer
| 13-15
|-
|rowspan="2"|  Team Merzario
!rowspan="2"| Merzario-Ford
|rowspan="2"| A1BA2A4
|rowspan="2"| Ford Cosworth DFV 3,0 V8
|rowspan="2" align="center" | 
|rowspan="2"| 24
|  Arturo Merzario
| 1-6, 8-15
|-
|  Gianfranco Brancatelli
| 7
|-
|rowspan="3"|  Ligier Gitanes
!rowspan="3"| Ligier-Ford
|rowspan="3"| JS11
|rowspan="3"| Ford Cosworth DFV 3,0 V8
|rowspan="3" align="center" | 
|rowspan="2"| 25
|  Patrick Depailler
| 1-7
|-
|  Jacky Ickx
| 8-15
|-
| 26
|  Jacques Laffite
| Alle
|-
|rowspan="2"|  Albilad-Saudia Racing Team
!rowspan="2"| Williams-Ford
|rowspan="2"| FW06FW07
|rowspan="2"| Ford Cosworth DFV 3,0 V8
|rowspan="2" align="center" | 
| 27
|  Alan Jones
| Alle
|-
| 28
|   Clay Regazzoni
| Alle
|-
|rowspan="2"|  Warsteiner Arrows Racing Team
!rowspan="2"| Arrows-Ford
|rowspan="2"| A1BA2
|rowspan="2"| Ford Cosworth DFV 3,0 V8
|rowspan="2" align="center" | 
| 29
|  Riccardo Patrese
| Alle
|-
| 30
|  Jochen Mass
| Alle
|-
|rowspan=2|  Team Rebaque
! Lotus-Ford
| 79
|rowspan=2| Ford Cosworth DFV 3,0 V8
|rowspan=2 align="center" | 
|rowspan=2| 31
|rowspan=2|  Héctor Rebaque
| 1-6
|-
! Rebaque-Ford
| HR100
| 8-15
|-
|rowspan="2"|  Autodelta
!rowspan="2"| Alfa Romeo
|rowspan="2"| 177179
|rowspan="2"| Alfa Romeo 115-12 3,0 F12Alfa Romeo 1260 3,0 V12
|rowspan="2" align="center" | 
| 35
|  Bruno Giacomelli
| 6, 8, 13, 15
|-
| 36
|  Vittorio Brambilla
| 13-15
|-
|  Willi Kauhsen Racing Team
! Kauhsen
| WK
| Ford Cosworth DFV 3,0 V8
| align="center" | 
| 36
|  Gianfranco Brancatelli
| 5-6
|}

 Sluttresultater 1979 
 Førermesterskapet 
Poeng ble gitt til de første seks plassene med henholdsvis 9, 6, 4, 3, 2 og 1 poeng. Kun de fire beste resultatene av de syv første løpene og de fire beste resultatene fra de siste åtte løpene ble regnet med i sammendraget i verdensmesterskapet. I tabellen er tallene uten parentes poengene som ble regnet med i mesterskapet, mens tall i parentes er alle poengene.
 Nr Fører ARG  BRA  RSA  USW  ESP  BEL  MON  FRA  GBR  GER  AUT  NED  ITA  CAN  USA  Poeng 1  Jody Scheckter Ret 6 2 2 4 1 1 7 5 4 4 2 1 4 Ret 51 (60) 2  Gilles Villeneuve Ret 5 1 1 7 7 Ret 2 14 8 2 Ret 2 2 1 47 (53) 3  Alan Jones 9 Ret Ret 3 Ret Ret Ret 4 Ret 1 1 1 9 1 Ret 40 (43) 4  Jacques Laffite 1 1 Ret Ret Ret 2 Ret 8 Ret 3 3 3 Ret Ret Ret 36 5   Clay Regazzoni 10 15 9 Ret Ret Ret 2 6 1 2 5 Ret 3 3 Ret 29 (32) 6  Carlos Reutemann 2 3 5 Ret 2 4 3 13 8 Ret Ret Ret 7 Ret Ret 20 (25) 7  Patrick Depailler 4 2 Ret 5 1 Ret 5 20 (22) 8  René Arnoux Ret Ret Ret DNS 9 Ret Ret 3 2 Ret 6 Ret Ret Ret 2 17 9  John Watson 3 8 Ret Ret Ret 6 4 11 4 5 9 Ret Ret 6 6 15 10  Didier Pironi Ret 4 Ret DSQ 6 3 Ret Ret 10 9 7 Ret 10 5 3 14 11  Jean-Pierre Jarier Ret Ret 3 6 5 11 Ret 5 3 Ret 6 Ret Ret 14 12  Mario Andretti 5 Ret 4 4 3 Ret Ret Ret Ret Ret Ret Ret 5 10 Ret 14 13  Jean-Pierre Jabouille Ret 10 Ret DNS Ret Ret NC 1 Ret Ret Ret Ret 14 Ret Ret 9 14  Niki Lauda Ret Ret 6 Ret Ret Ret Ret Ret Ret Ret Ret Ret 4   4 15  Elio de Angelis 7 12 Ret 7 Ret Ret DNQ 16 12 11 Ret Ret Ret Ret 4 3 16  Nelson Piquet Ret Ret 7 8 Ret Ret Ret Ret Ret 12 Ret 4 Ret Ret Ret 3 17  Jacky Ickx Ret 6 Ret Ret 5 Ret Ret Ret 3 18  Jochen Mass 8 7 12 9 8 Ret 6 15 Ret 6 Ret 6 Ret DNQ DNQ 3 19  Riccardo Patrese Ret 9 11 Ret 10 5 Ret 14 Ret Ret Ret Ret 13 Ret Ret 2 20  Hans Joachim Stuck DNS Ret Ret DSQ 14 8 Ret DNS DNQ Ret Ret Ret 11 Ret 5 2 21  Emerson Fittipaldi 6 11 13 Ret 11 9 Ret Ret Ret Ret Ret Ret 8 8 7 1 –  Hector Rebaque Ret DNQ Ret Ret Ret Ret 12 9 Ret DNQ 7 DNQ Ret DNQ 0 –  Patrick Tambay Ret Ret 10 Ret 13 DNQ DNQ 10 7 Ret 10 Ret Ret Ret Ret 0 –  Ricardo Zunino 7 Ret 0 –  Geoff Lees 7 0 –  Derek Daly 11 13 DNQ Ret DNQ DNQ DNQ 8 Ret Ret 0 –  James Hunt Ret Ret 8 Ret Ret Ret Ret 0 –  Jan Lammers Ret 14 Ret Ret 12 10 DNQ 18 11 10 Ret Ret DNQ 9 DNQ 0 –  Keke Rosberg 9 Ret Ret Ret Ret Ret DNQ Ret 0 –  Vittorio Brambilla 12 Ret DNQ 0 –  Patrick Gaillard DNQ 13 DNQ Ret DNQ 0 –  Bruno Giacomelli Ret 17 Ret Ret 0 –  Arturo Merzario Ret DNQ DNQ Ret DNQ DNQ DNQ DNQ DNQ DNQ DNQ DNQ DNQ DNQ 0 –   Marc Surer DNQ DNQ Ret 0 –  Gianfranco Brancatelli DNQ DNQ DNPQ 0 –  Alex Ribeiro DNQ DNQ 0 Nr Fører ARG  BRA  RSA  USW  ESP  BEL  MON  FRA  GBR  GER  AUT  NED  ITA  CAN  USA  Poeng

 Konstruktørmesterskapet 
Som for førermesterskapet ble det i konstruktørmesterskapet gitt poeng til de første seks plassene med henholdsvis 9, 6, 4, 3, 2 og 1 poeng. Fra og med denne sesongen ble poengberegningen for konstruktørmesterskapet endret, slik at resultatene fra alle'' løpene nå ble regnet med i sammendraget.
 Nr Konstruktør Bilnr. ARG  BRA  RSA  USW  ESP  BEL  MON  FRA  GBR  GER  AUT  NED  ITA  CAN  USA  Poeng 1  Ferrari 11 Ret 6 2 2 4 1 1 7 5 4 4 2 1 4 Ret 113 12 Ret 5 1 1 7 7 Ret 2 14 8 2 Ret 2 2 1 2  Williams-Ford 27 9 Ret Ret 3 Ret Ret Ret 4 Ret 1 1 1 9 1 Ret 75 28 10 15 9 Ret Ret Ret 2 6 1 2 5 Ret 3 3 Ret 3  Ligier-Ford 25 4 2 Ret 5 1 Ret 5 Ret 6 Ret Ret 5 Ret Ret Ret 61 26 1 1 Ret Ret Ret 2 Ret 8 Ret 3 3 3 Ret Ret Ret 4  Lotus-Ford 1 5 Ret 4 4 3 Ret Ret Ret Ret Ret Ret Ret 5 10 Ret 39 2 2 3 5 Ret 2 4 3 13 8 Ret Ret Ret 7 Ret Ret 31 Ret DNQ Ret Ret Ret Ret  12 9 Ret DNQ 7    5  Tyrrell-Ford 3 Ret 4 Ret DSQ 6 3 Ret Ret 10 9 7 Ret 10 5 3 28 4 Ret Ret 3 6 5 11 Ret 5 3 7 8 Ret 6 Ret Ret 33              Ret Ret 6  Renault 15 Ret 10 Ret DNS Ret Ret NC 1 Ret Ret Ret Ret 14 Ret Ret 26 16 Ret Ret Ret DNS 9 Ret Ret 3 2 Ret 6 Ret Ret Ret 2 7  McLaren-Ford 7 3 8 Ret Ret Ret 6 4 11 4 5 9 Ret Ret 6 6 15 8 Ret Ret 10 Ret 13 DNQ DNQ 10 7 Ret 10 Ret Ret Ret Ret 8  Brabham-Alfa Romeo 5 Ret Ret 6 Ret Ret Ret Ret Ret Ret Ret Ret Ret 4   7 6 Ret Ret 7 8 Ret Ret Ret Ret Ret 12 Ret 4 Ret   9  Arrows-Ford 29 Ret 9 11 Ret 10 5 Ret 14 Ret Ret Ret Ret 13 Ret Ret 5 30 8 7 12 9 8 Ret 6 15 Ret 6 Ret 6 Ret DNQ DNQ 10  Shadow-Ford 17 Ret 14 Ret Ret 12 10 DNQ 18 11 10 Ret Ret DNQ 9 DNQ 3 18 7 12 Ret 7 Ret Ret DNQ 16 12 11 Ret Ret Ret Ret 4 11  ATS-Ford 9 DNS Ret Ret DSQ 14 8 Ret DNS DNQ Ret Ret Ret 11 Ret 5 2 12  Fittipaldi-Ford  14 6 11 13 Ret 11 9 Ret Ret Ret Ret Ret Ret 8 8 7 1 19              DNQ DNQ –  Brabham-Ford 5              7 Ret 0 6              Ret Ret –  Wolf-Ford 20 Ret Ret 8 Ret Ret Ret Ret 9 Ret Ret Ret Ret Ret DNQ Ret 0 –  Ensign-Ford 22 11 13 DNQ Ret DNQ DNQ DNQ DNQ 13 DNQ Ret DNQ DNQ DNQ Ret 0 –  Alfa Romeo 35 Ret 17 Ret Ret 0 36             12 Ret DNQ –  Merzario-Ford 24 Ret DNQ DNQ Ret DNQ DNQ DNPQ DNQ DNQ DNQ DNQ DNQ DNQ DNQ DNQ 0 –  Rebaque-Ford 31             DNQ Ret DNQ 0 –  Kauhsen-Ford 36     DNQ DNQ          0 Nr Konstruktør Bilnr. ARG  BRA  RSA  USW  ESP  BEL  MON  FRA  GBR  GER  AUT  NED  ITA  CAN  USA  Poeng

 Resultater fra løp utenom verdensmesterskapet 
Øvrige Formel 1-løp i 1979, som ikke inngikk i verdensmesterskapet.

 Løp Bane Dato Vinner Konstruktør Rapport  Marlboro / Daily Mail Race of Champions Brands Hatch 15. april  Gilles Villeneuve  Ferrari Rapport  Gunnar Nilsson Memorial Trophy Donington Park 3. juni  Alan Jones  Williams-Cosworth Rapport  Dino Ferrari Grand Prix Imola 16. september  Niki Lauda  Brabham-Alfa Romeo Rapport

 Referanser 

 Eksterne lenker 


Kategori:Formel 1-sesonger
Kategori:Sport i 1979