Urbaltisk

Urbaltisk er det rekonstruerte urspråket til alle baltiske språk. Det ble talt mellom det 3. årtusen f.Kr. og omkring det 5. århundre f.Kr., etter hvilket det begynte å dele seg i vestbaltiske og østbaltiske språk.Mažiulis V. J. Baltic languages. Development of the individual Baltic languages. Encyclopedia Britannica. Urbaltisk var et flekterende språk og er knyttet til snorkeramikk- og Trzciniec kulturene.Gimbutienė, Marija (2004). Балты [Baltic people] (in Russian). Moscow: Centrpoligraf. pp. 60–74; 223. . 

Urbaltisk var et SOV-språk. Det var i besittelse av enkelte unike trekk, som frie fonologiske trykk med to tonelag, de korte proto-indoeuropeiske vokalene *o og *a slått sammen til en *a, beholdt og videreutviklet den urindoeuropeiske avlyd, og beholdt *m før dentale konsonanter og produktiviteten til ordstammen ē. Urspråket hadde også sitt eget sett med diminutive suffikser, identiske endelser for tempus og grammatisk modus, grammatisk fortid ved å anvende temavokalene *-ā- og *-ē-, så vel som sitt eget leksikon, inkludert onomastiske elementer.Dini, P.U. (2000). Baltų kalbos. Lyginamoji istorija [Baltic languages. Comparative History] (in Lithuanian). Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas [Institute of Science and Encyclopedia Publishing]. p. 56. .

Urbaltisk hadde sin opprinnelse i urbaltoslavisk.

Referanser

Kategori:Baltiske språk
Kategori:Urspråk