De tretten klassikere

De tretten klassikere () er konfucianismens kanoniske bøker, slik de ble forstått fra Tang-dynastiets tid. Den tradisjonelle oppfatningen har vært at verkene ble valgt ut av Konfucius og derfor uttrykker hans lære, men det er kjent at utvalget ikke fikk sin endelige form før 1200-tallet.

De tretten klassikere kan grupperes slik:

De fem klassikere (wujing 五經):
 Yijing 易經 - Forandringenes bok
 Shijing 詩經 - Odenes bok (eller Sangenes bok, Poesiboken)
 Shujing 書經 (Shangshu  尚書) - Historieklassikeren
 Liji 禮記 (Lijing 禮經) -  Riteboken (inneholder blant annet Daxue 大學 - Den store lære, og Zhongyong 中庸 -  Læren om middelveien)
 Chunqiu 春秋 - Vår- og høstannalene

Med de fire bøker ble de fem klassikere utvidet til de ni klassikere (jiujing 九經) eller de fire bøker og fem klassikere:
 Zhouli 周禮 - Zhouritene
 Yili 儀禮 - Etikette og riter
 Xiaojing 孝經 - Klassikeren om barnlig pietet
 Lunyu 論語 - Samtalene (også kalt Konfucius' analekter, Analektene)

Under keiser Taizong av Tang-dynastiet 唐太宗 tilkom tre bøker til. Når summen av disse tre gruppene er 13 (og ikke 12), skyldes det at Liji nå  betraktes som to bøker - to kapitler fra den egentlige Liji -, se ovenfor. De tre som tilkom under Taizong-tiden var: 
 Mengzi 孟子 - Mencius 
 Erya 爾雅 - Et oppslagsverk
 Gongyangzhuan 公羊傳 - Gongyang Gaos kommentar 公羊高 til Chunqiu
 Guliang Zhuan 穀梁傳 - Guliang Shus kommentar 穀梁淑 til Chunqiu

 Referanser 

 Se også 
Den kinesiske embetsmannseksamen


Tretten