Formel 1-sesongen 1969

Formel 1-sesongen 1969 var den 20. sesongen av FIAs Formel 1-verdensmesterskap. Sesongen startet 1. mars 1969 og ble avsluttet 19. oktober etter elleve løp. Jackie Stewart vant sitt første verdensmesterskap for førere, mens konstruktørmesterskapet ble vunnet av Matra-Ford. I løpet av året ble det også kjørt fire Formel 1-løp utenom verdensmesterskapet.

 Oppsummering av sesongen 
Matra trakk sitt eget fabrikksteam fra 1969-sesongen og fokuserte i stedet på sitt partnerskap med Ken Tyrrell og hans Matra International-team, som kjørte Matra-chassis med Ford Cosworth DFV-motorer. Jackie Stewart vant lett førermesterskapet med den nye Matra MS80, som rettet opp de fleste av svakhetene til MS10-chassiset. Stewarts tittel var den første som ble vunnet av et fransk chassis, og det eneste som er vunnet av et chassis bygget i Frankrike. Det var en spektakulær prestasjon av en konstruktør som kom inn i Formel 1 først året før.

Jacky Ickx hadde en sterk andre halvdel av sesongen for Brabham, med seier i Tyskland og Canada, etter at Jack Brabham havnet på sidelinja etter en ulykke under testing. Ickx fullførte på andreplass i førermesterskapet med 37 poeng mot Jackie Stewarts 63.

Etter flere hendelser hvor vinger, stag eller hjuloppheng (som de var festet til) kollapset, ble vinger forbudt fra Monaco i 1969. De ble gjeninnført senere i sesongen, men ble da begrenset i størrelse og høyde, og måtte være festet direkte til chassiset i en fast posisjon.

Sesongen så også en kortvarig fornyet interesse for firehjulstrekk, som følge av flere regnværsløp forrige sesong. I Storbritannias Grand Prix stilte fire slike biler til start, og Johnny Servoz-Gavin ble den første og eneste føreren til å ta mesterskapspoeng med en firehjulsdrevet Formel 1-bil, da han kom på sjetteplass i Canadas Grand Prix med en Matra MS84. Brede dekk og marktrykk viste seg raskt å være bedre metoder for å øke grepet, og teknologien ble stort sett forlatt, selv om Lotus fortsatte å eksperimentere med ideen ennå noen år.

Belgias Grand Prix på Spa-Francorchamps ble boikottet av mange av førerne på grunn av den ekstremt farlige banen. Jackie Stewart foretok en grundig inspeksjon av Spa og forlangte at det ble gjort endringer på banen som eierne ikke var villige til å betale for, så løpet ble boikottet og til slutt kansellert. Spa kom tilbake på kalenderen i 1970 etter at det ble montert autovern rundt banen.

 Løpskalender og resultatsammendrag 
 Runde Løp Bane Dato Vinner Konstruktør Dekk Pole position Raskeste runde Rapport 1  Sør-Afrikas Grand Prix Kyalami 1. mars  Jackie Stewart  Matra-Ford   Jack Brabham  Jackie Stewart Rapport 2  Spanias Grand Prix Montjuïc 4. mai  Jackie Stewart  Matra-Ford   Jochen Rindt  Jochen Rindt Rapport 3  Monacos Grand Prix Monaco 18. mai  Graham Hill  Lotus-Ford   Jackie Stewart  Jackie Stewart Rapport 4  Nederlands Grand Prix Zandvoort 21. juni  Jackie Stewart  Matra-Ford   Jochen Rindt  Jackie Stewart Rapport 5  Frankrikes Grand Prix Charade 6. juli  Jackie Stewart  Matra-Ford   Jackie Stewart  Jackie Stewart Rapport 6  Storbritannias Grand Prix Silverstone 19. juli  Jackie Stewart  Matra-Ford   Jochen Rindt  Jackie Stewart Rapport 7  Tysklands Grand Prix Nürburgring 3. august  Jacky Ickx  Brabham-Ford   Jacky Ickx  Jacky Ickx Rapport 8  Italias Grand Prix Monza 7. september  Jackie Stewart  Matra-Ford   Jochen Rindt  Jean-Pierre Beltoise Rapport 9  Canadas Grand Prix Mosport Park 20. september  Jacky Ickx  Brabham-Ford   Jacky Ickx  Jacky Ickx Jack Brabham Rapport 10  USAs Grand Prix Watkins Glen 5. oktober  Jochen Rindt  Lotus-Ford   Jochen Rindt  Jochen Rindt Rapport 11  Mexicos Grand Prix Hermanos Rodríguez 19. oktober  Denny Hulme  McLaren-Ford   Jack Brabham  Jacky Ickx Rapport

 Konstruktører og førere 
Følgende konstruktører og førere konkurrerte i Formel 1-verdensmesterskapet i 1969.
 Team Konstruktør Chassis Motor Dekk Førere Runder  Gold Leaf Team Lotus Lotus-Ford 49B63 Ford Cosworth DFV 3,0 V8   Graham Hill 1-10  Jochen Rindt 1-2, 4-11  Mario Andretti 1, 7, 10  Richard Attwood 3  John Miles 5-6, 8-9, 11  Rob Walker/Jack Durlacher Racing Team Lotus-Ford 49B Ford Cosworth DFV 3,0 V8    Jo Siffert Alle  Bruce McLaren Motor Racing McLaren-Ford M7AM7CM9A Ford Cosworth DFV 3,0 V8   Denny Hulme Alle  Bruce McLaren Alle  Derek Bell 6  Matra International Matra-Ford MS10MS80MS84 Ford Cosworth DFV 3,0 V8   Jackie Stewart Alle  Jean-Pierre Beltoise Alle  Johnny Servoz-Gavin 9-11 MS7 Ford Cosworth FVA 1,6 L4   Johnny Servoz-Gavin 7  Scuderia Ferrari SpA SEFAC North American Racing Team Ferrari 312 Ferrari 255C 3,0 V12   Chris Amon 1-6  Pedro Rodríguez 6, 8-11  Tino Brambilla 8  Owen Racing Organisation BRM P138P133P139 BRM P142 3,0 V12   John Surtees 1-4, 6-11  Jackie Oliver 1-4, 6-11  Bill Brack 9  George Eaton 10-11  Reg Parnell Racing BRM P126 BRM P142 3,0 V12   Pedro Rodríguez 1-3  Motor Racing Developments Ltd Brabham-Ford BT26ABT26 Ford Cosworth DFV 3,0 V8   Jack Brabham 1-4, 8-11  Jacky Ickx Alle  Team Gunston Lotus-Ford 49 Ford Cosworth DFV 3,0 V8   John Love 1 Brabham-Repco BT24 Repco 620 3,0 V8   Sam Tingle 1  Team Lawson McLaren-Ford M7A Ford Cosworth DFV 3,0 V8   Basil van Rooyen 1  Jack Holme Brabham-Repco BT20 Repco 620 3,0 V8   Peter de Klerk 1  Frank Williams Racing Cars Brabham-Ford BT26A Ford Cosworth DFV 3,0 V8   Piers Courage 2-11 BT30 Ford Cosworth FVA 1,6 L4   Richard Attwood 7  Antique Automobiles Cooper-Maserati T86B Maserati 10/F1 3,0 V12   Vic Elford 3 McLaren-Ford M7B Ford Cosworth DFV 3,0 V8 4-7   Silvio Moser Racing Team Brabham-Ford BT24 Ford Cosworth DFV 3,0 V8    Silvio Moser 3-5, 8-11  Ecurie Bonnier Lotus-Ford 6349B Ford Cosworth DFV 3,0 V8   Joakim Bonnier 6-7  Ahrens Racing Team Brabham-Ford BT30 Ford Cosworth FVA 1,6 L4   Kurt Ahrens, Jr. 7  Roy Winkelmann Racing Lotus-Ford 59B Ford Cosworth FVA 1,6 L4   Hans Herrmann 7  Rolf Stommelen 7  Bayerische Motoren Werke AG BMW 269 BMW M12/1 1,6 L4   Hubert Hahne 7  Gerhard Mitter 7  Dieter Quester 7  Matra Sports Matra-Ford MS7 Ford Cosworth FVA 1,6 L4   Henri Pescarolo 7  Tecno Racing Team Tecno-Ford TF69 Ford Cosworth FVA 1,6 L4   François Cevert 7   Squadra Tartaruga Brabham-Ford BT23C Ford Cosworth FVA 1,6 L4    Xavier Perrot 7  Felday Engineering Ltd Brabham-Ford BT30 Ford Cosworth FVA 1,6 L4   Peter Westbury 7  Pete Lovely Volkswagen Inc. Lotus-Ford 49B Ford Cosworth DFV 3,0 V8   Pete Lovely 9-11  Paul Seitz Brabham-Climax BT23B Climax FPF 2,8 L4   John Cordts 9  John Maryon Eagle-Climax T1F Climax FPF 2,8 L4   Al Pease 9

 Rosa bakgrunn angir Formel 2-deltakere i Tysklands Grand Prix.

 Sluttresultater 1969 
 Førermesterskapet 
Poeng ble gitt til de første seks plassene med henholdsvis 9, 6, 4, 3, 2 og 1 poeng. Kun de fem beste resultatene av de seks første løpene og de fire beste resultatene fra de siste fem løpene ble regnet med i sammendraget i verdensmesterskapet. I tabellen er tallene uten parentes poengene som ble regnet med i mesterskapet, mens tall i parentes er alle poengene.
 Nr Fører RSA ESP MON NED FRA GBR GER ITA CAN USA MEX Poeng 1  Jackie Stewart 1 1 Ret 1 1 1 2 1 Ret Ret 4 63 2  Jacky Ickx Ret 6 Ret 5 3 2 1 10 1 Ret 2 37 3  Bruce McLaren 5 2 5 Ret 4 3 3 4 5 DNS DNS 26 4  Jochen Rindt Ret Ret Ret Ret 4 Ret 2 3 1 Ret 22 5  Jean-Pierre Beltoise 6 3 Ret 8 2 9 12 3 4 Ret 5 21 6  Denny Hulme 3 4 6 4 8 Ret Ret 7 Ret Ret 1 20 7  Graham Hill 2 Ret 1 7 6 7 4 9 Ret Ret 19 8  Piers Courage Ret 2 Ret Ret 5 Ret 5 Ret 2 10 16 9   Jo Siffert 4 Ret 3 2 9 8 11 8 Ret Ret Ret 15 10  Jack Brabham Ret Ret Ret 6 Ret 2 4 3 14 11  John Surtees Ret 5 Ret 9 Ret DNS NC Ret 3 Ret 6 12  Chris Amon Ret Ret Ret 3 Ret Ret 4 13  Richard Attwood 4 3 14  Vic Elford 7 10 5 6 Ret 3 15  Pedro Rodríguez Ret Ret Ret Ret 6 Ret 5 7 3 16   Silvio Moser Ret Ret 7 Ret Ret 6 11 1 17  Jackie Oliver 7 Ret Ret Ret Ret Ret Ret Ret Ret 6 1 18  Johnny Servoz-Gavin 6 NC 8 1 –  Sam Tingle 8 0 –  Pete Lovely Ret 9 0 –  John Miles Ret 10 Ret Ret Ret 0 –  Bill Brack NC 0 –  Mario Andretti Ret Ret Ret 0 –  Jo Bonnier Ret Ret 0 –  George Eaton Ret Ret 0 –  Peter de Klerk NC 0 –  Basil van Rooyen Ret 0 –  John Love Ret 0 –  Derek Bell Ret 0 –  John Cordts Ret 0 –  Al Pease DSQ 0 Nr Fører RSA ESP MON NED FRA GBR GER ITA CAN USA MEX Poeng
Noter til tabellen:
  - I Tysklands Grand Prix ble femte til tiendeplass på resultatlista besatt av Formel 2-biler. Førerne av disse bilene var imidlertid ikke berettiget til VM-poeng, så poengene for femte og sjetteplass ble gitt til førerne på ellevte og tolvteplass på resultatlista.

 Konstruktørmesterskapet 
Som for førermesterskapet ble det i konstruktørmesterskapet gitt poeng til de første seks plassene med henholdsvis 9, 6, 4, 3, 2 og 1 poeng. En konstruktør fikk imidlertid bare poeng for sin høyest plasserte bil. Kun de fem beste resultatene av de seks første løpene og de fire beste resultatene fra de siste fem løpene ble regnet med i sammendraget i verdensmesterskapet. Fet skrift i tabellen angir plasseringer som ble regnet med i mesterskapet. Poengsum uten parentes er mesterskapspoeng; nummer i parentes alle poengene.

 Nr Konstruktør RSA ESP MON NED FRA GBR GER ITA CAN USA MEX Poeng 1  Matra-Ford 1  1  Ret  1  1  1  2 1  4 NC 4 66 2  Brabham-Ford Ret  6 2 5 3 2 1  5 1  2 2 49 (51) 3  Lotus-Ford 2 Ret 1 2 6 4 4 2 3 1 9 47 4  McLaren-Ford 3 2 5 4 4 3 3 4 5 Ret  1 38 (40) 5  BRM 7 5 Ret 9   Ret DNS NC NC 3 6 7 6  Ferrari Ret Ret Ret 3 Ret Ret  6 Ret 5 7 7 –  Cooper-Maserati   7         0 –  Brabham-Repco 8           0 –  Brabham-Climax         Ret   0 –  Eagle-Climax         DSQ   0 Nr Konstruktør RSA ESP MON NED FRA GBR GER ITA CAN USA MEX Poeng

 Resultater fra løp utenom verdensmesterskapet 
Øvrige Formel 1-løp i 1969, som ikke inngikk i verdensmesterskapet.

 Løp Bane Dato Vinner Konstruktør Rapport  IV Race of Champions Brands Hatch 16. mars  Jackie Stewart  Matra-Cosworth Rapport  XXI BRDC International Trophy Silverstone 30. mars  Jack Brabham  Brabham-Cosworth Rapport  Madrid Grand Prix Jarama 13. april  Keith Holland  Lola-Chevrolet Rapport  XVI International Gold Cup Oulton Park 16. august  Jacky Ickx  Brabham-Cosworth Rapport

 Referanser 

 Eksterne lenker 


Kategori:Formel 1-sesonger
Kategori:Sport i 1969