Månegud

Månegud eller månegudinne er en mytologisk guddom som symboliserer eller assosieres med månen. Disse har et stort antall ulike roller avhengig av hvilken kultur, men oftest er de i slekt med eller fiende til solguden. Selv om de kan være beslektet, er de også særskilte fra solguddommen. Måneguddommene kan enten være mannlige eller kvinnelige, og er vanlig betraktet som av det motsatte kjønn av solguddommen. Grunnet innflytelsen fra klassisk gresk og romersk mytologi er månegudinner mest kjent i moderne tid da disse antikke kulturene oppfattet månen som av hunkjønn.

 Månen i mytologien 
Månens månedlige syklus (derav navnet), i kontrast til solens årlige syklus, har ubetinget blitt knyttet til kvinners menstruasjonssyklus i mange kulturer, noe som er åpenbart i forbindelsen mellom ordene for menstruasjon og for månen i mange språkfamilier. Harding, Esther M. (1971): Woman's Mysteries: Ancient and Modern, London: Rider, s. 24. Mange av de mest kjente mytologier har kvinnelige måneguddommer, slik som de greske guddommene Foibe, Artemis, Selene og Hekate så vel som den kinesiske gudinnen Chang'e.

Mannlige måneguddommer er også framtredende, slik den mesopotamiske Sin, germanske og norrøne Mani/Måne, og japanske Tsukuyomi. Disse kulturene har vanligvis kvinnelige solgudinner. Det er også utbredt med mange måneguddommer i greske og egyptiske mytologiske forestillinger i oldtiden. Eksempelvis var både Ibis og Khonsu Klotz, David (2006): «Chonsu at Nadura Temple», Yale Egyptological Institute in Egypt  av egyptiske Teben måneguddommer. Tot var også en månegud, men hans vesen er betraktet som langt mer kompleks enn Ibis og Khonsu. Boylan, Patrick (2012): Thoth The Hermes of Egypt: A Study of Some Aspects of Theological Thought in Ancient Egypt, CreateSpace Independent, s. 75

Også av betydning er det at mange religioner og samfunn er orientert kronologisk av månen i motsetningen til solen. Et vanlig eksempel er hinduismen hvor ordet Chandra betyr måne og har religiøs viktighet i mange hindufestivaler (som Karva Chauth, Sankasht Chaturthi og i løpet av måneformørkelser).

Månen er også dyrket eller har betydning innenfor hekseri, både i dens moderne former og i middelalderen, eksempelvis kulten til Madonna Oriente, månegudinne i en hemmelig, italiensk kult i middelalderen.Magliocco, Sabina: «Who Was Aradia? The History and Development of a Legend» , California State University

Mens mange nyhedenske forfattere og feministiske forskere hevder at det var en opprinnelig Store Gudinne i forhistoriske kulturer som var knyttet til månen og utgjorde grunnlaget for senere religioner, Walker, Barbara G. (1983): The Woman's Encyclopedia of Myths and Secrets, San Francisco: Harper, s. 669. er fortsatt denne opphavlige gudinnen kun en hypotese (se artikkel Modergudinne). 

Månen opptrer framtredende i kunst og litteratur, og er også månens påståtte innflytelse på menneskelige affærer innenfor astrologi og teologi.

 Eksempler 
 Luna og Diana i romersk mytologi
 Artemis, Hekate, Foibe, Selene og Rhea i gresk mytologi
 Máni i norrøn mytologi 
 Tanit i fønikisk og kartagisk mytologi

 Referanser