Slaveriet på Brattøra

Slaveriet på Brattøra i Trondheim ble oppført i 1780-årene og fredet i 1941. Bygningen kalles også Brattørvakta, og var i sin tid et av byens få murhus. Slaveriet var straffearbeidsanstalt opprettet i tilknytting til Trondheim festning. 

Med sitt framtrukne, søylebårne tak er den karakteristisk for tidens militærarkitektur. Opprinnelig hadde bygningen i 1. etasje en forstue med kamin, en offisers- og soldatstue forbundet med et lite kammers, samt forhørssal. I 2. etasje fantes sykestue for slavene, et rom for forbryterne, et arrestlokale, to slaveværelser og en liten kasjott, trolig for isoleringsfanger. 

Slaveriet ble nedlagt som selvstendig institusjon i 1879, og fangene ble da overført til Tukthuset i Trondheim. Til hovedvakten på Brattøra var det i 1815 tilknyttet en offiser, en underoffiser, 18 soldater og to militære musikanter. Tollvesenet overtok bygningen i 1847, og under difteriepidemien i 1889 brukte Trondheim kommune stedet som isoleringslasarett. Deretter fungerte huset som lager og forfalt mer og mer, før det i 1971 ble tatt i bruk som Trondhjems Sjøfartsmuseum. Bygningen eies av Trondheimsfjorden Interkommunale Havn.

Eksterne lenker


Kategori:Byggverk i Trondheim
Kategori:Kulturminner i Trondheim
Kategori:Midtbyen (Trondheim)
Kategori:Brattøra
Kategori:Militære installasjoner i Trondheim
Kategori:Byggverk fullført i 1780-årene