Senere Qin

Senere Qín (tradisjonell kinesisk: 後秦; forenklet kinesisk: 后秦; hanyu pinyin: Hòuqín) regnes som et av sekstenkongerikene i Kinas historie, grunnlagt av den qiangiske Yáo-familien. Det eksisterte samtidig med  Jìn-dynastiet i Sør-Kina. Til tross for det felles navnet (秦) hadde Tidligere Qín ingenting å gjøre med Qin-dynastiet eller de samtidige statene Tidligere Qin og Vestlige Qin.

Rikets andre keiser Yao Xing støttet buddhismens spredning av munken Kumārajīva. Alle Tidligere Qíns herskere tok tittelen "keiser," men Yáo Xīng brukte også tittelen "Himmelsk konge" (天王; Tiānwáng) i en stor del av sin regjeringstid.

Hòuqín herskere
 Tempelnavn Posthumt navn Personlig navn Regjeringsperiode Æranavn Tàizǔ (太祖) Wǔzhāo (武昭) 姚萇 Yáo Cháng 384-393 Báiquè (白雀) 384-386Jiànchū (建初) 386-393 Gāozǔ (高祖) Wénhuán (文桓) 姚興 Yáo Xīng 394-416 Huángchū (皇初) 394-399Hóngshǐ (弘始) 399-416 Intet Hòuzhǔ (後主) 姚泓 Yáo Hóng 416-417 Yǒnghé (永和) 416-417

 Litteratur 
 Thomas J. Barfield: The Perilous Frontier: Nomadic Empires and China. Blackwell, Cambridge (MA)/Oxford 1989
 Albert E. Dien: Six Dynasties Civilization. Yale University Press, New Haven/London 2007.
 David A. Graff: Medieval Chinese warfare, 300–900. Routledge, London o. a. 2002


Kategori:Stater og territorier etablert i 384
Kategori:Stater og territorier opphørt i 410-årene
Kategori:Opphør i 417