Urabi-opprøret

Urabi-opprøret (arabisk: ; engelsk: Urabi Revolt eller Orabi Revolt), også kalt Urabi-revolusjonen og, etter britenes inntreden, den britisk-egyptiske krigen i 1882 (; al-Ḥarb al-Inǧlīziyyah al-Miṣriyyah 1882; 1882 Anglo-Egyptian War) eller den andre britisk-egyptiske krig (; al-Ḥarb al-Inǧlīziyyah al-Miṣriyyah aṯ-Ṯāniyyah; Second Anglo-Egyptian War; Alexandria-ekspedisjonen i 1807 regnes da som den første), var et opprør i Egypt som varte fra 1879 til 1882. Opprøret har sitt navn fra lederen Ahmed Urabi, og var rettet mot den egyptiske khediven Tawfiq Pasja og den økende europeiske innflytelsen i landet. 

I 1881 overtok oberst Urabi makta i Egypt og det følgende året ble han statsminister for en opposisjonsregjering, men dette ville ikke britene og franskmennene godta, siden de regnet khediven for å være Egypts rettmessige hersker. 11. juni 1882 startet britene sin intervensjon ved å bombardere Alexandria, og khediven ble gjeninnsatt, men britene var ikke i stand til å nå Kairo. I august ble en hær på 40 000 britiske soldater sendt til Egypt under ledelse av Garnet Wolseley med det mål å beseire Urabi. 13. september knuste britene opprørsstyrkene i slaget ved at-Tal al-Kabīr, hvor Urabi ble fanget og sendt i eksil på Ceylon. Dette ble begynnelsen på en langvarig britisk okkupasjon av Egypt, som offisielt varte fram til 1922, men som i praksis kan sies å ha vart fram til 1954. Urabi forble en populær skikkelse blant folket, og flere av Egypts ledere etter frigjøringen har også fremhevet ham.

 Eksterne lenker 


Kategori:Konflikter på 1800-tallet
Kategori:Egypts historie
Kategori:Storbritannias kolonihistorie