Per Cappelen

Per Cappelen (født 12. januar 1922 i Kristiania, død 2. desember 1978 samme sted) var en norsk arkitekt og professor.

Etter å ha studert ved Statens Kunst- og Håndverksskole, tok han Statens Arkitektskole i Oslo i 1946 («krisekurset», det som senere ble Arkitekthøgskolen) sammen med blant andre Molle Heyerdahl (1922–1986), som han også giftet seg med i 1946. De drev praksis sammen fra 1950.

Han var ansatt ved Boligdirektoratet og jobbet med gjenreisningsarbeidet i Finnmark 1946–47. Deretter virket han fra 1947 til 1950 hos arkitekt Knut Knutsen, sammen med blant andre studentvennen Harald Ramm Østgaard, som han i 1961 etablerte praksis sammen med, i anledning av at de tegnet nybygget til Statens institutt for folkehelse, oppført i 1969. De laget ellers  utkast til Karl Johan-kvartalet og 
gjorde utsmykninger ved Universitetet i Bergen.
Han var også lærer ved Norges tekniske høgskole i Trondheim og ved Arkitekthøgskolen, der han ble professor i 1966. Forøvrig var han en habil tegner og utga Pikene på broen (Cammermeyers forlag, 1944).

Per Cappelen tilhørte slekten Cappelen; han var sønn av Thor Cappelen (1889–1975), som ble lege i Notodden, og farfaren var kirurgen Axel Hermansen Cappelen. Hans datter Nini Cappelen (født 1953) ble også arkitekt, med ektemann og arkitekt Per Strøm i felles firma.

 Verv og utmerkelser 
 Sundts premie 1961 for Institutt for samfunnsforskning, delt med kona og partnerne Trond Eliassen og Birger Lambertz-Nilssen
 Treprisen 1964 for Midtåsen 19B, delt med kona
 Arkitekthøgskolen, formann i professorrådet 1966–70 og med i dets høyskoleråd 1975–76. 
 Oslo Arkitektforening, styremedlem 1951–52 og viseformann 1959–60
 Byggekunst, redaksjonsmedlem 1952–68
 Arkitektnytt, redaktør i 1963
 styremedlem i A.C. Houens legat 1971–75
 jurymedlem for Treprisen og andre tevlinger

 Referanser 


Kategori:Norske arkitekturprofessorer
Kategori:Personer fra Oslo