Möðruvallabók

Möðruvallabók er et håndskrift fra ca 1320-1350 som inneholder teksten til 11 islendingesagaer, for mange av dem er det den eldste og beste tekstkilden og i sum er det den «største og viktigste kilden» til sagalitteraturen.Möðruvallabók i Store norske leksikon Manuskriptet er også kjent som AM 132 fol., som er dets katalognummer i Den arnamagnæanske samling.handrit.is 

mini|left|Möðruvallabók (AM 132 fol.). Dette pergamentbladet viser en side fra Njåls saga.
Håndskriftet inneholder i denne rekkefølgen: Njåls saga, Egils saga, Finnboga saga ramma, Sambandsmennenes saga, Kormáks saga, Víga-Glúms saga, Droplaugsønnenes saga, Ölkofra þáttr, Hallfreðar saga, Laksdøla saga, Tåtten om Bolle Bollesson og Fosterbrødrenes saga. 

Manuskriptet består av 200 pergamentblad, innbundet i treplater. 189 av pergamentene er fra 1300-tallet og skrevet med den samme håndskriften som også finnes i 6 andre, mindre håndskrifter med kirkelige tekster. Noen av versene er skrevet med en annen hånd, som er kjent fra Jónsbók og noen andre tekster. Det er antagelig skrevet på Nord-Island. I tillegg til de 189 pergamentene er 11 manglende blad erstattet med yngre blad fra 1600- og 1700-tallet. 

Håndskriftet fikk sitt navn da det ble trykket i 1880 i bind I av Íslenzkar fornsögur. Navnet har bakgrunn i at den daværende eieren lagmann Magnus Björnsson skrev sitt navn i boken 3. mai 1628, og stedfestet det til «Möðruvöllum í Hörgárdal». Magnus' sønn Bjørn Magnusson hadde håndskriftet med seg til København i 1684 og ga det til arkivaren Thomas Bartholin d.y. Etter Bartholins død i 1690 kom skriftet i Árni Magnússons eie.Stefan Karlsson. «Möðruvallabók» i KLNM. Gyldendal, 1956-78 Siden 1974 har det vært i Árni Magnússon institutt i Reykjavik. 

 Referanser 

Kategori:Islendingesagaer
Kategori:Islandske manuskripter