Sophia Jex-Blake

Sophia Louisa Jex-Blake (født 21. januar 1840, død 7. januar 1912) var en britisk lege, lærer og feminist. Hun var en av de første kvinnelige leger i Storbritannia og Irland. Hun kjempet for medisinsk utdanning for kvinner og var involvert i opprettelsen av to medisinske skoler for kvinner, i London og i Edinburgh.

 Barndom 
Jex-Blake ble født på Croft Place Hasting i England den 21. januar 1840. Hennes bror var Thomas Jex-Blake, fremtidig biskop av Wells. Hun gikk på ulike private skoler i Sør-England. I 1850, mens hun fortsatt var student, ble hun tilbudt en stilling som matematikk lærer ved høyskolen hvor hun bodde. Sophia jobbet uten lønn dette var på grunn av at familien ikke forventet ikke at dere datter skulle tjene penger til livets opphold, så hennes far nektet faktisk henne å godta lønn.

 Medisinsk karriere 
Jex-Blake studerte noen måneder med privatlærere i Edinburgh. Elizabeth Garrett, som hun hadde møtt i London, de ble bedre knyttet til hverandre under arbeidet på University Medical School. De støttet hverandre gjennom de harde tidene som kvinnelige ledere på skolen.

 USA 
De neste månedene dro Jex-Blake til USA for å lære mer om kvinners utdanning. Hun besøkte ulike skoler, hun ble sterkt påvirket av utviklingen av utdanningen i USA. På et sykehus i England møtte hun en av de beste kvinnelige lederne, Lucy Sewell, som ble en viktig venn. Dette ble et vendepunkt for Jex-Blake, hun bestemte seg derfor for å trene til å bli lege.

Hun søkte på Harvard i 1867 sammen med Susan Dimock, men hun ble avvist. Året etterpå fikk hun lov til å delta på en medisinsk høyskole. Men i det samme året døde hennes far, og hun returnerte til England for å være sammen med sin mor. Hun fant ingen engelske medisinske skoler der kvinner ble akseptert, men hun klarte å overtale Edinburgh University til å komme inn. Senere dukket det opp en bok der hun hevdet at kvinnelige ledere var nødvendige for "de av eget kjønn som trenger dem".

 Strever for å bli doktor 
Den første gruppen av kvinnelige medisinske studenter ved det britiske universet, ble doktore. Til tross for at de hadde mange tilhengere, ble de møtt med mye motstand fra forelesere, studenter og byfolk.

Jex-Blake sviktet i sine siste eksamener, kanskje på grunn av mye tidsbruk på krangler om kvinnelige studenters sak. Men hun hadde ikke gitt opp sine planer. Hun hadde ikke bare etablert London school of Medicine for kvinner i 1874 men hun fortsatte også valgkamper og fortsatte også å studere. Senere tok hun eksamen ved universet i Bern, hvor hun ble tildelt en MD i januar 1877. Fire måneder senere hadde hun ytterlige suksess i Dublin og kvalifisert som lisensiatgraden av kongens og dronningens College of physicians of Irland.Senere ble hun registrert hos General Medical Coucil, hun ble registrert som den tredje kvinnen i landet.

 Senere karriere 
Jex-Blakes håp om å spille en ledene rolle som sekretær ble veltet da Isabel Thorne ble valgt.
Etter morens død i 1881, hadde Sophia hadde hun en depresjonsperiode, men i 1886 satte hun opp Edinburgh School of Medicine for kvinner. Kvinner fikk adgang til skotske universiteter i 1892.

 Personlig liv 
Til tross for nitten års alderforskjell, ble hun partner med Margaret Todd. Sophia pensjonerte seg i 1899, flyttet de til Windydene, hvor Todd skrev The way of Escape i 1902 og vekst i 1906.

 Død og minne 
Jex-Blake døde den 7. januar 1912 og er gravlagt på Rotherfield. Todd skrev senere The Life og dr Sophia Jex-Blake.

 Referanser 

Kategori:Personer fra Hastings
Kategori:Engelske leger
Kategori:Britiske pedagoger
Kategori:Engelske kvinnesaksforkjempere