Prolegomena

Prolegomena (gresk: προλεγόμενα, prolegómenapro-, «før» + legein: «å snakke», bokstavelig: «før det som er sagt»., en flertallsform i nøytrum av verbaladjektivet i mediopassiv på -os) betyr «innledning» eller «prolog». Dets særskilte betydning er «forarbeid» i forbindelse med en innledning til en lengre filosofisk avhandling. Det er da formelt sett et essay eller en kritisk utlegning hvor det redegjøres for forutsetninger og metode for verkets hoveddel. I betydningen «forarbeid» er det de grunnleggende spørsmålene og begrepene som avklares og defineres før det vesentlige i verket presenteres, nemlig de mer omfattende spørsmål som Guds eksistens, åpenbaringens natur, skriftens autoritet (for bare å ta noen eksempler fra religionsfilosofien). 

Prolegomena kan brukes som innledning for all slags emner, noe følgende verker antyder:
 Prolegomena zu einer jeden künftigen Metaphysik («Prolegomena til enhver framtidig metafysikk»), et av Immanuel Kants kortere filosofiske tekster, utgitt 1783
 Prolegomena zur Geschichte Israels («Prolegomena til Israels historie»), en bok fra 1878 av den tyske bibelforskeren Julius Wellhausen
 Prolegomena zu einem rückläufigen morphologischen Wörterbuch des Althochdeutschen, en språkvitenskapelig ordbok av Rolf Bergmann fra 1984
 Som oversettelse av Ibn Khaldūns Al-Muqaddimah

 Referanser 

 Eksterne lenker 
 «Om et tankevekkende prolegomena», Strøtanker

Kategori:Litterære begrep