António Jacinto

António Jacinto (fullt navn António Jacinto do Amaral Martins, født i Luanda, Angola 28. september 1924, død 23. juni 1991 i Lisboa, Portugal) var en angolansk poet og minister.

 Biografi 
Etter å ha blitt klarert i Luanda startet Jacinto å jobbe som statstjenestemann. Han gjorde offentlig figur som en protestdikter, og på grunn av sine militante politiske meninger ble han arrestert og sendt konsentrasjonsleiren Tarrafal på Kapp Verde fra 1960 til 1972. Han ble deretter flyttet til Lisboa, hvor han fikk lov til å jobbe som regnskapsfører. Han flyktet i 1973 og ble med i Folkebevegelsen for frigjøring av Angola. Fra Angola ble selvstendig i 1975 og fram til 1978 var han minister for utdanning og kultur.

Han vant Noma-prisen i 1986 for boken Survivre dans Tarrafal de Santiago.

 Bibliografi 
 António Jacinto, Poems, 1961, Éditions Casa dos Estudantes do Império, Lisbon.
 António Jacinto, Outra vez Vovô Bartolomeu (Portuguese, Another time Grandfather Bartolomeu), 1979. 
 António Jacinto, Survivre dans Tarrafal de Santiago (French, Overlevelse i Tarrafal de Santiago), Éditions INALD (Instituto Nacional do Livro de Disco), 1985, Luanda.

 Utvalgte dikt 
 O grande desafio 
 Poema da alienação
 Carta dum contratado
 Monangamba 
 Canto interior de uma noite fantástica 
 Era uma vez 
 Bailarina negra
 Ah! Se pudésseis aqui ver poesia que não há! 

 Referanser 

 Eksterne lenker 
 Biográfia e poemas de António Jacinto 

Kategori:Portugisiske forfattere
Kategori:Vinnere av Noma-prisen
Kategori:Angolanere
Kategori:Lyrikere
Kategori:Afrikanske forfattere
Kategori:Fødsler i 1924
Kategori:Dødsfall i 1991