Store bededag

Store bededag er en offisiell dansk helligdag som faller på fjerde fredag etter påske, og dermed tre uker før pinse.

En bededag var opprinnelig en av mange mindre helligdager året igjennom, som var særlig tilegnet bot og faste; for eksempel var på landet hver onsdag offisiell bededag, hvor folk skulle faste og prestene be for fred. Hertil kom en serie bededager ved særlige anledninger. De ble avskaffet ved reformasjonen, men ble i de følgende århundrer innført litt etter litt. 

I 2022 besluttet Mette Frederiksens andre regjering å avskaffe dagen som offisiell helligdag.Laila Ø. Bakken:  «Har vært dansk fridag i 300 år - nå skal den bort», NRK 17. januar 2023  2023 var siste år store bededag var helligdag i Danmark, fra 2024 er dagen kun å regne som en merkedag.

 Store bededags opprinnelse 
Den dag som i dag er kjent som «store bededag» ble innført av Hans Bagger (biskop over Sjælland 1675–1693), som i løpet av sine to første år som biskop fikk innført tre faste- og helligdager i sitt stift. Av dem ble den midterste lovfestet ved kongelig forordning den 27. mars 1686 som en «ekstraordinær, alminnelig bededag» for hele riket.Helle Bastrup: «Store bededag», Folkekirken.dk, arkivert hos ''Wayback Machine

Store bededag ble innvarslet aftenen før ved stormklokkeringning fra landets kirker. Det var tegn til at der ikke lengre skulle drives handel, og at skjenkestedene skulle lukke, så folk kunne gå hjem og hellige seg den forestående bededag og møte veluthvilte og edru i kirken neste morgen, som forordningen krevde. Deretter skulle befolkningen avholde seg fra arbeid, reiser, lek, spill og all slags «verdslig forfengelighet» inntil dagens kirkelige handlinger – gudstjeneste, høymesse, «tolvpreken» (en preken kl 12 middag)Reformasjonsjubileet i 1736: «tolvpreken», UiB og aftensang - var overstått. Plasseringen av store bededag kobles til de såkalte «gangdagene» som ble feiret om våren, med hellige opptog over mark og eng for å bedre avlingen. Det var knyttet kirkelige ritualer og tekster til gangdagene som utgjorde vårens motstykke til høstfesten.Leif Kiil Sørensen: «Den store bededag», Kristeligt Dagblad 3. juli 2007 Det nevnes også som beveggrunn at denne plasseringen tillot kongen å holde bededagen sammen med københavnerne, innen han dro ut på sin årlige sommerreise i landet.

Også i Norge ble bededagen innført i 1686. I 1915 ble den vedtatt flyttet, og ved kongelig forordning 1916 flyttet til fredag før allehelgensdag, for i 1950 å bli flyttet til søndag før allehelgensdag (bots- og bededag).

Referanser

Se også
 Bots- og bededag

Kategori:Høytider og helligdager
Kategori:Kristne høytider
Kategori:Dansk kultur