Jacob Lindboe

Jacob Albert Lindboe (født 3. september 1843 i Christiania, død 4. februar 1902) var en norsk jurist og politiker (V). 

 Bakgrunn og yrkeskarrière 
Han ble født i Christiania som sønn av kjøpmann Jacob Wibe Lindboe (1803–1861) og Amalie Margrethe Oxholm (1815–1889), og ble farbror til skiløper Einar Lindboe (1876–1953), svigersønn av kjøpmann Anton Mathias Jenssen (1818–1895), svoger til kjøpmann Anton Jenssen (1850–1927) og svigerfar til direktør Leif J. Moltke-Hansen (1881–).

Jacob Lindboe hadde examen artium fra 1864 og juridisk embedseksamen fra 1867. I 1868 slo han seg ned i Trondhjem, og fra 1869 praktiserte han som overrettssakfører i byen. Lindboe ble senere utnevnt til sorenskriver på Nordmøre i 1891 og lagmann i Eidsivating og Frostating i 1892. Han var medstifter av Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum i 1893 og frimurerlosjen St. Johanneslogen St. Olaf til det gjenreiste Tempel i Trondhjem i 1881. I sistnevnte var han ordførende mester 1888–1891. Han bodde på Nidareid gård i Ila frem til 1899, da han flyttet tilbake til fødebyen.

 Politisk arbeid 
Allerede i studietiden var Lindboe en sterk tilhenger av Johan Sverdrup og opposisjonen på Stortinget. Det vakte oppsikt i den konservative bastionen at Lindboe, som var inngift i Jenssen-familien og kom fra det høyere sosiale lag, sluttet opp om opposisjonspolitikken. Han røk senere uklar med den konservative Jenssen-familien på grunn av politikk. Lindboes kone ble eksempelvis nektet adgang til farens begravelse, fordi hun var gift med Lindboe. Han var medstifter og første formann i den radikale velgerforeningen Thrøndernes Grundlovsforening, senere kjent som Trondheim Venstre, fra 1883. De andre grunnleggerne var redaktør Henrik Severin Kjær, direktør Karl Gether Bomhoff, apoteker Johan Brun og kapellan J.B. Ebbesen. I 1884 var Lindboe formann i Søndre Trondhjems Amts Fælles Venstreforening.

Ved dannelsen av Venstre som et landsdekkende parti i 1884, ble Lindboe innvalgt i partiets landsstyre med det nest høyeste stemmetallet, bare forbigått av Sverdrup. Under den senere partisplittelsen fulgte han «det rene Venstre», og ble sittende i landsstyet frem til 1889. Han var innvalgt på Stortinget fra Trondhjem og Levanger 1895–1900, og markerte seg først og fremst i nasjonale spørsmål, blant annet som saksordfører for loven om det rene flagget i både 1896 og 1898. Bjørnstjerne Bjørnson kalte ham visstnok «den rødglødende lagmand fra Trøndelagen». Han gikk inn for allmenn stemmerett for begge kjønn, og ledet komiteen som behandlet forslaget til militær straffelov. Han var også med på å vedta den første loven om kremasjon i 1898, og ble etter eget ønske kremert etter sin død i 1902. Han var medstifter av Norsk Kvinnesaksforening i 1884«Indbydelse til at indtræde i Norsk Kvindesags-Forening stiftet den 28de Juni 1884», Bergens Tidende, 18. november 1884 og var styremedlem i Trondhjems Kvinnesaksforening fra starten i 1885.Marthe Lund Jensen: «Trondhjems Kvinnesaksforening» (s. 45–62). I «Fra veldedighet til kvinnesak». NTNU, 2015

 Utmerkelser 
I 1958 ble Lagmann Lindboes vei på Byåsen i Trondheim oppkalt etter ham.

 Referanser 

 Litteratur 



 Eksterne lenker 

  Jacob Lindboes privatarkiv finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket

Kategori:Stortingsrepresentanter fra Venstre
Kategori:Stortingsrepresentanter for Trondheim og Levanger
Kategori:Stortingsrepresentanter 1898–1900
Kategori:Stortingsrepresentanter 1895–1897
Kategori:Norske dommere
Kategori:Norske advokater
Kategori:Sorenskrivere
Kategori:Norske frimurere
Kategori:Personer fra Oslo
Kategori:Medlemmer av Norsk Kvinnesaksforening