Haaken Hasberg Gran

Haaken Hasberg Gran (født 17. april 1870 i Tønsberg, død 2. juni 1955 i Oslo) var en prisbelønt norsk botaniker, kjent for sin forskning på plankton. Han fremsatte i 1923 en teori om hvorfor det er mest plankton om våren, men teorien har senere blitt motbevist.

Etter examen artium fra Kristiania katedralskole 1888 tok han en cand.real. fra Det Kongelige Frederiks Universitet i 1894 og fikk jobb som assistent ved Botanisk hage (Oslo) der han med Nordal Wille (1858–1924) som mentor, over en treårsperiode studerte alger i Tønsbergfjorden der han kom fra, såvel som i Kristianiafjorden.  Fra 1897 var han assistent i havfiske under konservator Johan Hjort (1869–1948), og fant mye plankton da han var på båtturene, og ble da kjent med Fridtjof Nansen som også ga ham mye plankton. Til sin doktorgradsavhandling i 1902 benevnt Das Plankton des norwegischen Nordmeeres fant han plankton på «Michael Sars» som gikk i rute 1900-04. Han var ved Bergens Museum 1901–1905 før han i 1905 ble professor ved Det Kongelige Frederiks Universitet der han og Thekla Resvoll jobbet med botanikklabben.  I 1910 fikk han være med John Murray på Michael Sars-ekspedisjonen han finansierte

For Guldbergs Akademiske Kor, der han var formann, diktet han «Realister, kamerater». Han var sønn av marinekaptein August Kriegsmann Gran (1844–1895) og Agnes Hasberg (1846–1928), og ble i 1897 gift med ho Margrethe Kristofa Holm (1877–1932). Haaken var søskenbarn til polarforsker Tryggve Gran og tremenning til litteraturhistoriker Gerhard Gran.  Se forøvrig Gran (slekt).

 Utmerkelser 
 Innvalgt i Det norske Videnskaps-Akademi i 1904
 Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning 1919

 Referanser 

Kategori:Norske botanikere
Kategori:Norske forskere
Kategori:Norske botanikkprofessorer
Kategori:Professorer ved Universitetet i Oslo
Kategori:Riddere av Dannebrogordenen
Kategori:Medlemmer av Det Norske Videnskaps-Akademi
Kategori:Nordstjerneordenen
Kategori:Personer fra Tønsberg kommune