Torbjørn Gaarder

Torbjørn Gaarder (1885–1970) var en prisbelønt norsk kjemiker, kjent som pioner innen biokjemi med studier av næring i jordsmonn og hav som hovedområde.

Etter studier i København og USA ble han i 1912 assistent til oseanografen Bjørn Helland-Hansen som på båten «Armauer Hansen» forsket på havet.
Han fikk  dr.philos. i 1917 og jobbet fra  1921 ved
Bergens Museum som bestyrer for landets første biokjemiske laboratorium på Marineholmen.
Han ble professor ved Bergens Museum 1931 og virket sammen med professor Oscar Hagem innen fysiologiske og biokjemiske eksperimenter,
mens Nordhagen og Brinkmann var professorer i biologisk systematikk, anatomi og økologi.
Fra 1948 inngikk museet i det nye Universitetet i Bergen der han også var bestyrer for kjemilab 1948-55. Hans professorat ble i 1954 overtatt av Olav Foss, men han fortsatte å forske ved instittet frem til 1965.

 Verv og utmerkelser 
 Henrik Sundts pris for sin doktoravhandling utført på Biologisk stasjons laboratorium på Marineholmen
 Naturen, utgitt av Universitetet i Bergen, redaktør 1925-46
 Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning 1949 «for hans kjemisk-biologiske undersøkelser i norske østerspoller»

 Utgivelser 
 De vestlandske fjordes hydrografi. Del I: Surstoffet i fjordene, 1916.
 Investigations of the production of plankton in the Oslo Fjord, 1927. Med Haaken Hasberg Gran
 Salpetersyredannelse i udyrket jord, 1928. Med Oscar Hagen
 Die Bindung der Phosphorsäure im Erdboden, 1930

 Forsøk med kobber til havre på Vestlandsk myr, 1948, med S. Røyset
 The energy-metabolism of Ostrea edulis, 1954. Med Einar Eliassen
 Fluorine content of drinking water and food in Western Norway, the Bergen district, 1956. Med Maalfrid E. Danielsen

 Referanser 

Kategori:Norske kjemikere
Kategori:Norske forskere
Kategori:Norske kjemiprofessorer
Kategori:Professorer ved Universitetet i Bergen
Kategori:Riddere av 1. klasse av St. Olavs Orden
Kategori:Personer fra Oslo