Leo V (keiser)

Leo V armeneren (gresk: Λέων ὁ ἐξ Ἀρμενίας), født 775, død 25. desember 820) var keiser i Østromerriket fra 813 til 820. Fram til 813 var han øverstkommanderende general i den bysantinske hæren. Etter at hans forgjenger Mikael I Rangabe hadde lidt nederlag i et slag mot khan Krum av Bulgaria i 813 tvang han Mikael til å abdisere og overtok keisertronen. Han avsluttet den ti år lange krigen mot bulgarerne og startet den andre perioden av den bysantinske ikonoklasmen. Han ble drept av tilhengere av Mikael Amorian, en av hans mest betrodde generaler, som også etterfulgte ham på tronen.

 Liv 
Leo var sønn av aristokraten Bardas, som var av armensk avstamningI henhold til kronikøren Theophanes Continuatus. Leo var også av assyrisk Theophanes Continuatus, 6. 4 -5 (det vil si syriskRomilly James Heald Jenkins, Byzantium: The Imperial Centuries, AD 610-1071, University of Toronto Press, 1987, ISBN 0-802-066674, s 130) avstamning. Leo tjenestegjorde i 803 under opprørsgeneralen Bardanes Tourkos, som han forlot til fordel for keiser Nikeforos I. Keiseren belønnet Leo med to palasser, men senere forviste han ham etter at han giftet seg med datteren til en annen opprører, patrisieren Arsaber. I motsetning til dette sier en samtidig kildeTheophanes bekjenneren, Chronicle, 489, 17-21 at en general Leo av theme Armeniac ble straffet etter sitt ydmykende nederlag for araberne der han også tapte lønn til sine theme-enheterTheophanes Continuatus, 11. 3-14. (Nyere forskningDavid Turner, The Origins and Accession of Leo V (813–820), Jahrburch der Osterreichischen Byzantinistik, 40, 1990, s 179 tyder på at denne Leo er ikke den samme som keiseren.) Straffen inkluderte også å bli fratatt sin militære rang, slag og hårklipping.

Leo ble i 811 utnevnt av Mikael I Rangabe til guvernør i theme Anatolic og hadde suksess i kamp mot arabiske styrker i 813. Leo overlevde slaget ved Versinikia i 813 ved å flykte fra slagmarken, men benyttet likevel dette nederlaget for å tvinge fram abdikasjon fra Mikael I til fordel for seg selv 11. juli 813. I diplomatiske ordelag skrev han til patriark Nikeforos for å berolige hans frykt for en ikonoklastisk vekkelseTheophanes bekjenneren, Chronicle, 502. 19-22. Som et ytterligere skritt i å forebygge gjenerobring av tronen ble Mikaels sønner kastrert.

Khan Krum av Bulgaria beleiret byen Konstantinopel og Leo V forsøkte å forhandle personlig med Krum og å få ham drept I et bakholdsangrep. Forsøket mislyktes, men Krum oppga beleiringen av Kontantinopel og inntok i stedet byene Adrianopel og Arkadiopolis (Lüleburgaz). Da Krum døde i 814 beseiret Leo bulgarerne ved Mesembria og de to statene inngikk en fredsavtale i 815 som varte i 30 år. ifølge enkelte kilder Johannes Skylitzes, Historienes synopsis, 381, 5-10 deltok Krum i slaget og forlot slagmarken hardt såret.

IkonodulenesMotstanderne av ikonoklasmen ble kalt ikonoduler politikk ble assosiert med nederlag både for bulgarere og arabere, og Leo V gjeninførte nå ikonoklasmen etter å ha avsatt patriark Nikeforos, og han innkalte til en synode (kirkemøte) i Konstantinopel i 815. Keiseren brukte nå ikonoklasmen som middel til å konfiskere ikonodulenes og klostrenes eiendommer, blant annet fra Stoudios-klosteret. Den innflytelsesrike abbeden Theodorus Studita ble sendt i eksil til MetopaThomas Pratsch, Theodoros Studites (759-826), 1998, s. 231–234 og 247.

Leo utnevnte militære kommandanter fra sine egne rekker, blant andre Mikael Amorian, den senere keiser Mikael II, og Thomas slaveren. Han forfulgte også paulisianernePaulisianerne var en gnostisk kristen religiøs bevegelse som oppsto i Armenia på 7-800-tallet..

Leo anklaget senere Mikael for konspirasjon og fikk ham fengslet. Mikael organiserte et attentat mot keiseren i keiserpalassets kapell St.Stephen i julen 820. Leo var til stede under ottesangen da en gruppe snikmordere forkledd som munker plutselig trakk våpen. Angriperne forvekslet først keiseren med den forrettende prest og keiseren unnslapp i første omgang. Han ble straks etter funnet og drept ved alteret. Hans levninger ble kastet i sjøen, og attentatmennene skyndte seg til fengslet for å sette Mikael fri. De hadde slik hastverk med å utrope Mikael til ny keiser at han ble kronet mens han fortsatt hadde fotlenker på.

Leos familie, inkludert hans mor og hans hustru Theodosia, ble forvist til klostre i Princes’ Islands. Hans sønner, inkludert den tidligere medkeiser Symbiatos, ble kastrert på en så brutal måte at en av dem døde under inngrepetTheophanes Continuatus, 40-41. 7.

Selv kilder som var fiendtlige til Leo V, som Theophanes Continuatus og patriark Nikeforos, vedgår at Leo styrte på en svært kompetent måte. Det er imidlertid vanskelig i ettertid å bedømme tilhengere av ikonoklasmen på grunn av senere historikeres ikonodule syn. Det eksisterer ingen samtidige ikonoklastiske kilder som kan balansere synet.

 Barn 
Alle kjente barn av Leo V er tradisjonelt tilskrevet hans kone Theodosia, en datter av patrisieren Arsaber.Chris Bennett, "The Relationship of Basil I to Leo V" (1995) Genesius registrerer fire sønner: Charles Cawley, "Medieval Lands" Leon V (August 2012)
 Symbatios (Συμβάτιος), omdøpt til Constantine, medkeiser fra 814 til 820. Kastrert og forvist etter mordet på sin far.
 Basil. Kastrert og sendt i eksil etter mordet på sin far. Fremdeles i live i 847, registrert å ha støttet valget av patriark Ignatius av Konstantinopel.
 Gregory. Kastrert og sendt i eksil etter mordet på sin far. Fremdeles i live i 847, registrert å ha støttet valget av patriark Ignatius av Konstantinopel.
 Theodosios (døde i 820). Døde kort tid etter å ha blitt kastrert.

Eksistensen av en datter har blitt foreslått av historikere og slektsgranskere. Den tentative navnet "Anna" er blitt foreslått.

 Referanser 

Kategori: Østromerske keisere
Kategori: Fødsler i 775
Kategori: Dødsfall i 820
Kategori: Myrdede politikere
Kategori: Personer drept i attentat
Kategori: Personer drept med blankvåpen