Desi Bouterse

Desiré Delano Bouterse (1945–2024) var en surinamsk militæroffiser og politiker. Han var sentral i militærstyret i Surinam fra 1980 til ut på 1990-tallet. I 2010 samlet han tilstrekkelig støtte i parlamentet til å bli valgt til landets president.«Suriname ex-strongman Bouterse back in power», BBC News, 19. juli 2010.«Returned to Power, a Leader Celebrates a Checkered Past», New York Times, 2. mai 2011. I 2020 ble han etterfulgt i presidentembetet av Chan Santokhi.

Liv og virke
 Bakgrunn
Bouterse vokste opp i den nederlandske kolonien Surinam. Fra 1968 til 1975 bodde han i Nederland, der han giftet seg med Ingrid Figueira i 1970. De ble senere skilt, etter å ha fått to barn.

Bouterse fikk militær utdannelse i Nederland.

 Leder for militærstyret 
Han tjenestegjorde i hæren etter Surinams uavhengighet og grep makten i landet ved et militærkupp i 1980.«Suriname: The Dictator Who Came in from the Cold» , Time, 4. august 2010. Han ble landets sterke mann, som kontrollerte de som ble innsatt i formelle posisjoner. Bouterse har erkjent politisk ansvar for desemberdrapene i 1982, da militærregimet drepte 15 opposisjonelle, men benektet at han selv var direkte involvert. En rettssak om ansvaret for drapene, der Bouterse var én av 25 tiltalte, gikk for retten fra 2007.<ref>«In Suriname the trial of the former army leader Desi Bouterse has resumed in Paramaribo», Radio Netherlands Worldwide, 29. oktober 2009.</ref> I november 2019 ble han kjent skyldig og idømt fengselsstraff på 20 år. Bouterse anket dommen.

Fra 1986 ledet Bouterse den militære kampen mot opprørere, ledet av hans egen tidligere livvakt, Ronnie Brunswijk, i jungelen.

I 1987 tillot Bouterse at det ble holdt valg og at en ny regjering ble dannet, men han fortsatte som sjef for hæren og avsatte i 1990 igjen regjeringen. Maktovertagelsen i 1990 er kalt «telefonkuppet», fordi den ble gjennomført ved at Bouterse ringte presidenten for å meddele at han var avsatt. I 1991 vendte Surinam igjen tilbake til sivilt styre og Bouterses makt avtok. 

Bouterse ble i 1999 av en nederlandsk domstol dømt til 11 års fengsel for narkotikasmugling. Han ble deretter ettersøkt av Interpol.

 President 
Bouterse ble leder av Nationale Democratische Partij. Ved valget i 2010 organiserte han koalisjonen De Mega Combinatie, som vant 23 av 51 mandater i parlamentet. Etter å ha sikret seg støtte fra tidligere motstandere, blant dem Ronnie Brunswijk, skaffet han seg flertall for sitt presidentkandidatur i nasjonalforsamlingen. 

Umiddelbare internasjonale reaksjoner og fra menneskerettighetshold uttrykte bekymring for at Bouterse igjen kom til makten, både på grunn av hans fortid som militærdiktator og fordi Bouterse har gitt sin kone offentlige oppdrag og utnevnt sin narkotikadømte sønn til en stilling i ledelsen for Surinams antiterrorenhet.«Suriname’s Bouterse: decisive solo operator», Radio Netherlands Worldwide, 11. August 2011.

Mens forholdet til Nederland ble dårligere ved Bouterses tiltreden, førte han som president Surinam i nærmere samarbeid med Venezuela og Cuba. Forholdet til USA var avhengig av Surinams innsats i bekjempelse av narkotikasmugling, en innsats som fortsatte under Bouterse. I hans presidentperiode ble forholdet til Frankrike, som Surinam deler grense med ved departementet Fransk Guyana, styrket.

 Litteratur 
 Harmen Boerboom; Joost Oranje: De 8-december-moorden. Slagschaduw over Suriname. BZZToH, 's-Gravenhage 1992, ISBN 90-6291-762-3
 Wim Hoogbergen; Dirk Kruijt: De oorlog van de sergeanten. Surinaamse militairen in de politiek''. Bert Bakker, Amsterdam 2005, ISBN 90-351-2998-9

 Referanser 

Kategori:Surinamske politikere
Kategori:Offiserer
Kategori:Personer fra distriktet Wanica