Christer Kihlman

Christer Alfred Kihlman (født 14. juni 1930 i Helsingfors, død 8. mars 2021 i HelsingforsChrister Kihlman är död – ”Han hade försonat sig med sin tid och sitt öde.” Hufvudstadsbladet 8.3.3031.) var en finlandssvensk forfatter og litteraturkritiker.Thomas Kjellgren. I österled : finsk, finlandssvensk och baltisk prosa från 1970 till idag samt kommenterad boklista. Lund : Bibliotekstjänst, 2000. ISBN 91-7018-460-7

Kihlman debuterte i 1951 med diktsamlingen Rummen vid havet og fulgte opp med Munkmonolog (1953), begge mens han var student ved Helsingfors universitet. Siden 1960 har han konsentrert seg om prosa. Hans første roman Se upp Salige! (1960, norsk 1974) vakte oppsikt med sitt oppgjør med det innestengte miljøet i finlandssvensk borgerskap, i en lett kamuflert Borgå, hvor han bodde på denne tiden. Samme tema og miljø ble gjentatt i Den blå modern (1963). Kihlman introduserte en svært personlig og likevel universell «bekjennelseprosa» i den finlandssvenske litteraturen med boken Människan som skalv (1971), hvor han skildrer depresjoner, destruktive ekteskap, alkohol og homoseksualitet. De to romanene Dyre prins (1975, norsk 1976) og Gerdt Bladhs undergång (1987) skildrer også hulhet i borgerskapet. I den første skildres oppkomlingen direktør Donald Blaadh, som får lykke ødelagt av sønnens selvmord. I fortsettelsen rakner det for direktør Gerdt Blaadh da konas elsker og hans egne affærer med mannlige prostituerte kommer til overflaten. I begge bøkene drøftes forholdet mellom liv, kunst og samtid. I de tre kortromanene Alla mina söner, Livsdrömmen rena og På drift i förlustens landskap (1980–86) skildres en latinamerikansk reise der jeg-personen ønsker å adoptere en argentinsk gutteprostituert. 

Ved siden av sitt forfatterskap har Kihlman tidvis arbeidet som bibliotekar og journalist. Han var redaktør for tidsskriftet Arena 1951–1954, litteraturkritiker i Nya Pressen 1952–1960, og har skrevet for Helsingin Sanomat, Dagens Nyheter og Ny Tid.

Christer Kihlman har siden 1993 bodd i Diktarhemmet i Borgå, som siden 1921 har vært en æresbolig for finlandssvenske forfattere. Hans bøker er oversatt til finsk, dansk, engelsk, estisk, norsk, russisk, tsjekkisk og tysk. 

 Bibliografi 
 1951 – Rummen vid havet (diktsamling)
 1953 – Munkmonolog (diktsamling)
 1960 – Se upp Salige!
 1963 – Den blå modern
 1965 – Madeleine
 1969 – Inblandningar, utmaningar (artikkelsamling)
 1971 – Människan som skalv (selvbiografisk)
 1975 – Dyre prins
 1980 – Alla mina söner 
 1982 – Livsdrömmen rena
 1983 – De nakna och de saliga (sammen med Henrik Tikkanen)
 1986 – På drift i förlustens landskap
 1987 – Gerdt Bladhs undergång
 2000 – Svaret är nej!
 2000 – Om hopplöshetens möjligheter (sammen med Mårten Westö)

 Priser 
 Litteraturfrämjandets stora romanpris 1972
 Svenska Akademiens Finlandspris 1976
 Tack för boken-medaljen 1972 och 1976
 Tollanderska priset 1988
 Pro Finlandia 2003

 Referanser 

 Eksterne lenker 


Kategori:Finlandssvenske forfattere
Kategori:Tollanderska priset
Kategori:Svenska Akademiens Finlandspris
Kategori:Takk for boken-medaljen