Eilif Dahl

Eilif Dahl (født 7. desember 1916 i Kristiania, død 17. mars 1993 i Oslo) var en norsk botaniker og politiker (Arbeiderpartiet).

Han tok examen artium i 1935. Allerede i 1936 var han med på en ekspedisjon til Svalbard, og i 1937 var han på en ekspedisjon til Sørvest-Grønland. Temaet for hovedfagsoppgaven fra 1942 var lav fra Sørvest-Grønland.

Dahl kom tidlig med i motstandsarbeidet under andre verdenskrig og var med i etterretningsorganisasjonen XU. Han flyktet til Sverige, og seinere til Storbritannia.

Etter krigen var han stipendiat ved Universitetet i Oslo og hadde forskningsopphold ved Cambridge, Yale og University of Michigan. Han ble stipendiat ved Norges landbrukshøgskole i 1953, og deretter dosent (1959) og professor (1965) i botanikk samme sted.

Selv om Dahl startet med å studere lav, var det som økolog og plantegeograf han er mest kjent. Han tok dr.philos.-graden i 1957 med en avhandling om vegetasjonen i Rondane. Han var opptatt av innvandringshistorien til de norske fjellplantene og var en av de mest ivrige tilhengerne av overvintringsteorien.

Dahl ble tidlig opptatt av miljøvern og engasjerte seg gjennom massemedia og foredragsvirksomhet. Undervisningen ved Landbrukshøgskolen var også viktig i dette arbeidet. Sammen med vennen og kollegaen Olav Gjærevoll fikk han stor betydning for samfunnsutviklingen på dette feltet.

Han satt i landsstyret for Arbeiderpartiet 1965–77 og var medlem i Ås kommunestyre i tre perioder. Han var formann i styret for Norsk utenrikspolitisk institutt 1978–86. Dahl var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi fra 1959.

 Referanser 

 Litteratur 



Kategori:Norske botanikkprofessorer
Kategori:Medlemmer av Det Norske Videnskaps-Akademi
Kategori:Medlemmer av XU
Kategori:Fødsler i 1916
Kategori:Dødsfall i 1993