Perccottus glenii

Percottus glenii er en liten fisk i familien Odontobutidae.

Den hører hjemme i nedslagsfeltet til den store østasiatiske floden Amur i Russlands fjerne østen, nordøstlige Kina og nordlige Korea. Den blir opptil 20–25 cm lang og har en kraftig kropp. Munnen er stor, og fisken har to ryggfinner. Fremre ryggfinne har 6–8 piggstråler, bakre ryggfinne har 1–2 piggstråler og 9–11 bløtstråler og gattfinnen har 1–3 piggstråler og 7–10 bløtstråler. Hele kroppen er dekket av skjell, sidelinje mangler og fargen er ganske mørk. Finnene har striper. Brystfinnene er ikke vokst sammen til en sugeskive, slik de er hos kutlinger.

Arten ble sluppet løs i europeisk Russland ved minst to tilfeller. Først i St. Petersburg i 1912 og deretter i Moskva i 1948. I ettertid har den spredt seg over et enormt område i Øst-Europa og Sibir. Spredningen har skjedd ved at akvariefisker er blitt sluppet løs og ved at arten har fulgt med østasiatiske karpefisker som brukes i oppdrett. I Sibir er den innført til Ob, ved Bajkalsjøen og i Sjilka, men den er ikke funnet i Jenisej og Angara nedstrøms for Bajkal. Rapporter fra Sentral-Asia skyldes forveksling med den beslektede arten Micropercops cinctus. På slutten av 1990-tallet ble de første funnene gjort i Donaus nedslagsfelt, og i 2013 ble den for første gang påvist i Tyskland.

Det første funnet av Percottus glenii i sørvestlige Finland ble gjort i 2022. Arten er foreløpig ikke funnet i Skandinavia, men i Fremmedartslista 2023 regnes den som en dørstokkart i Norge. Den antas å ha moderat invasjonspotensial og stor økologisk effekt. Krav til vanntemperatur under gyting gjør at den uansett kun kan etablere seg i sørlige deler av Norge.

Denne arten finnes helst i små dammer og meandersjøer med rik plantevekst. Den tåler godt eutrofiering og lavt oksygeninnhold og overlever selv om dammen bunnfryser vinterstid. Hvis dammen tørker ut om sommeren, kan den grave seg ned i mudderet og vente til vannet kommer tilbake. Percottus glenii liker ikke sterk strøm og har vanskelig for å spre seg oppstrøms i vassdrag, men sprer seg raskt nedstrøms ved å følge med flomvann.

Gytingen starter når vanntemperaturen blir høyere enn 15° C. Eggene festes på planter, steiner og røtter, og hannen vokter eggene til de klekkes etter 10–12 dager. Percottus glenii eter mange ulike dyr og kan ta ganske store bytter. Den tar krepsdyr (vannlopper, hoppekreps, storkrepser), larver og imago hos insekter (døgnfluer, øyenstikkere, tovinger, vårfluer, biller), bløtdyr, fisk og amfibielarver. Arten er selv bytte for gjedde, abbor og gjørs.

Percottus glenii betraktes som en farlig invaderende art. Små dammer er viktige som yngleplass for amfibier. Det er påvist at forekomst av Percottus glenii fører til en reduksjon i bestanden av både salamandere og springpadder. Arten kan også være skadelig for insekter, og innfødte fisker som lever i slike habitater, som karuss, hundefisk, regnlaue og bitterling.

 Referanser 

 Eksterne lenker 
miniatyr|venstre|Hodet til Perccottus glenii


Kategori:Piggfinnefisker
Kategori:Europas ferskvannsfisker
Kategori:Fisker formelt beskrevet i 1877
Kategori:Høyrisikoarter på fremmedartslista