Ball’s Pyramid

Ball's Pyramid er en ubebodd fjelløy i Tasmanhavet, rundt 20 km sydøst for Lord Howe-øya. Den ligger 600 km øst for det australske fastlandet, og er administrativt en del av New South Wales. Øya er hekkeplass for flere fuglearter; blant annet er den i Australia det eneste kjente hekkestedet for sjøfuglen Pterodroma neglecta.

 Geologi 
Øya, som er på knappe 1100 m × 300 m består hovedsakelig av et over 550 m høyt basaltfjell med form som en pyramide. Ifølge ulike kilder er fjellet 551 m, 552 m eller 562 m høyt og verdens høyeste staur. 

Ball's Pyramid er restene etter en vulkansk plugg dannet i åpningen på en rundt 7 millioner år gammel skjoldvulkan. Restene etter vulkanens åssider danner et grunt platå rundt øya, rundt 20 km fra nord til sør, i snitt 10 km bredt, og med en gjennomsnittlig dybde på 50 m. Platået Ball's Pyramid ligger på er adskilt fra platået Lord Howe-øya ligger på av en over 500 m dyp kløft.

 Historie 

Øya er oppkalt etter løytnant Henry Lidgbird Ball, som oppdaget den i 1788 sammen med Lord Howe-øya. Den første personen som gikk i land på øya var trolig geologen Henry Wilkinson i 1882. Toppen ble først besteget av fire klatrere fra Sydney Rock Climbing Club 14. februar 1965. Et klatrelag som prøvde seg i 1964 ga opp på femte dagen.

I 1982 ble øya, sammen med Lord-Howe øya og de andre småøyene i Lord Howe-øygruppa, innskrevet på UNESCOs verdensarvliste. Samtidig ble all klatring på øya forbudt, og i 1986 ble all ferdsel forbudt. I 1990 ble det lettet noe på forbudet, men besøkende må gjennom en streng søknadsprosess, og det er primært vitenskapelige ekspedisjoner som gis tillatelse til å besøke øya.Mr Andrew Fraser (Coffs Harbour)    i New South Wales Legislative Assembly, 1. mai 1996

 Gjenoppdagelsen av Dryococelus australis  
I 2001 besøkte en gruppe entomologer og naturvernere øya for å kartlegge dens flora og fauna. Under en Melaleuca howeana-busk rundt 100 m over havet gjenoppdaget de til sin overraskelse spøkelsesinsektet Dryococelus australis, som hadde vært antatt utdødd siden 1930. Insektet var tidligere vanlig på Lord Howe-øya, men ble utryddet der etter at svartrotter ble innført på øya i 1918 da lasteskipet SS Makambo gikk på grunn. Det arbeides nå med å tilbakeføre arten til Lord Howe-øya, og de første insektene ble tilbakeført i 2008.

 Referanser 


Jason Middleton, Mark Baird, Deborah Cox, Philippe Estrade, Jason Everett, Ashley Fowler, Khalia Hill, Ryan McCabe, Tom Mullaney, Greg Nippard, Moninya Roughan, Scott Rowe and Iain Suthers: Topographic effects of the East Australia Current outflow at Lord Howe Island, Middleton Reef and Taupo Seamount

Periodic Report 2002 - Section II : Report on the State of Conservation of Lord Howe Island

Geography and Geology , Lord Howe Island Tourism Association. Besøkt 18. oktober 2011.

Jack Pettigrew's climbing page med forsiden til Sydney Morning Herald 17. februar 1965.

Kategori:Verdensarven i Australia