Francesco Provenzale

Francesco Antonio Provenzale (1632–1704) var en italiensk operakomponist og konservatorielærer.

Provenzale var den første napolitanske komponisten som konsentrerte seg om operasjangeren og han regnes som grunnlegger av den innflytelsesrike napolitanske operaskolen.

 Liv og virke 
Ingenting er kjent om Provenzales tidlige liv eller musikkutdannelse. Navnet hans dukker for første gang opp i musikksammenheng i 1650-årene. Debutoperaen Il Ciro (1653) er den første operaen av en napolitansk komponist som ble oppført i Venezia, riktignok i en versjon med tilføyelser av Francesco Cavalli. Cavalli var på det tidspunktet en rutinert operakomponist, så det er uvisst hvor mye den unge Provenzale bidro med.

Deretter forsvinner sporene etter Provenzale i tre år, sannsynligvis dels pga. en pestepidemi i 1656. I årene etter kom operaene Xerse (1657), Artemisia (sannsynligvis til karnevalet 1658) og Theseo (november 1658). Disse fire operaene ble oppført i Palermo i årene 1657 til 1660, noe som er en indikasjon på at han kan ha vært engasjert der i samme periode.

13. januar 1660 giftet Provenzale seg med 24 år gamle Chiara Basile. Hun var enke etter et pestoffer og det framgår av vielsesattesten at verken bruden eller brudgommens foreldre hadde vært lovformelig gift. Nå som han hadde stiftet familie trengte Provenzale en sikrere stilling, og 1661 dukker han for første gang opp som lærer ved konservatoriet Santa Maria di Loreto. I 1663 ble han maestro di capella ved skolen og fram til 1675 iscenesatte han en rekke verk sammen med sine studenter. Provenzale hadde seinere flere viktige musikalske verv ved hoffet, S. Bartolomeo-teateret, kirker og klostre i Napoli. 

Provenzale underviste gjennom store deler av livet og produksjonen synes å være relativt beskjeden sammenlignet med hva som var vanlig på hans tid. Bare en brøkdel av de 35 komposisjonene som med sikkerhet kan tilskrives ham er bevart: operaene Il schiavo di sua moglie  («sin kones slave») og La Stellidaura vendicante, samt noen kirkemusikalske verk, blant annet hans beste verk, det kirkelige melodramaet La colomba ferita.

De lange melodilinjene og de ekspressive kromatiske harmoniene i ariaen «Lasciatemi morir» («la meg dø») i operaen Il schiavo di sua moglie er et godt eksempel på den italienske vokalstilens intense uttrykk for sorg og smerte.

 Navneforvirring 
15. september 1624 døpte Provenzales foreldre en sønn de gav fornavnet Francesco, men musikkhistorikeren Dinko Fabris antar at gutten døde i barnealder.Se Dinko Fabris' artikkel i Dizionario Biografico degli Italiani - Volume 18 (2016): I genitori, «coniugi more uxorio», avevano già avuto un figlio battezzato con gli stessi nomi il 15 settembre 1624, che doveva essere morto prematuramente. Navnelikheten har gitt opphav til betydelig forvirring angående Provenzales fødselsdato.

 Verk 
 Lo schiavo di sua moglie, opera i 3 akter, 1675
 La Stellidaura vendicante, opera med libretto av Andrea Perrucci. Oppført i huset til fyrsten av Cursi a Mergellina i 1674

 Referanser 

 Kilder 


 Litteratur 
 Dinko Fabris: Music in seventeenth-century Naples. The case of F. P. (1624-1704), avhandling, Royal Holloway, University of London, 2002

 Eksterne lenker 



Kategori:Barokkomponister
Kategori:Italienske komponister
Kategori:Personer fra Napoli