Johannes Bøe

Johannes (Johs.) Bøe (1891–1971) var en norsk arkeolog.

Bøe ble i 1921 cand. philol. med avhandlingen Norske guldfund fra folkevandringstiden. I 1931 tok han doktorgrad med avhandlingen Jernalderens keramikk i Norge. Han var fra 1921 amanuensis ved Bergens Museum, senere professor samme sted.

Bøe utmerket seg ved en usedvanlig rik produksjon, som spenner fra den tidligste steinalder til jernalderen. Det mest kjente verket, ved siden av doktoravhandlingen, er Le Finmarkien, som han skrev sammen med Anders Nummedal, der de etablerte Komsakulturen som en egen størrelse i norsk steinalder.

Han var sønn av  John O. Bøe (1851–1910) og Marie Nilsdatter Bjerke (1859–1953). Faren var bonde på gården Ottersrud.  Johannes giftet seg i 1920 med Dagny Godager (1896–1982), og ble far til kunsthistoriker Alf Bøe (1927–2010).

 Referanser 

 Kilder 



Kategori:Norske arkeologiprofessorer
Kategori:Norske museumsfolk
Kategori:Kommandører av St. Olavs Orden
Kategori:Personer fra Ringsaker kommune