Gihonkilden

Gihonkilden (), også tidvis omtalt som «Jomfruens kilde»,Berrett, LaMar C. (1996): Discovering the World of the Bible, Cedar Fort, s. 51 i Kedrondalen i Israel, var hovedkilden på ferskvann for Siloamdammen i Davidbyen, det opprinnelige stedet for Jerusalem. Det er en av verdens fremste periodiske vannkilder, og en pålitelig kilde for ferskvann som gjorde det mulig med menneskelig bosetning i Jerusalem. Kilden var ikke kun nødvendig for drikkevann, men også i begynnelsen for vanning og irrigasjon for landbruk og hageanlegg i Kedrondalen, noe som skaffet matforsyninger for oldtidens bosetning her.

Den romersk-jødiske historikeren Josefus beskrev den som «kilde med fersk og rikelig med vann,»Josefus: Peri tou Ioudaikou polemou (Den jødiske krig), 5.140 men i dag er det ikke lenger drikkevann.Leen, Drs.; Ritmeyer, Kathleen (2011): Jerusalem at the Time of Jesus, Abingdon Press, upaginert

Vannet flommer i store mengder gjennom en kanal som er hogd gjennom fjellet, rundt 533 meter lang. Kilden flyter opp i en grotte som er rundt 6 ganger 2 meter. Siden kilden er perodisk, krevde det utgraving av Siloam-bassenget, som lagret store mengder vann som trengtes for byen når kilden ikke rant. En slangetunnel på rundt 20 meter går fra kilden mot venstre fra tunnelen til Siloamdammen. Før vannspeilet sank på grunn av overpumping i moderne tid, pleide kilden å flomme over tre til fem ganger daglig om vinteren, to ganger daglig om sommeren, og bare en gang daglig om høsten. Årsaken til denne særegenheten er utløpet fra vannreservoaret som går via en passasje som fungerer som en hevert.Easton, M.G. (2018): Easton's Bible Dictionary, Charles River Editors, upaginert

Vannkilden er administrert av den israelske bosetterorganisasjonen Ir David Foundation (El'ad).Adler, Katya (5. februar 2010): «Archaeology and the struggle for Jerusalem», BBC News Kilden blir tidvis benyttet av jødiske menn som en form for mikvé, et jødisk rituelt bad.Hasson, Nir (12. juni 2012): «Settler organization granted control over spring in East Jerusalem», Haaretz

 Navn 
Navnet Gihon er antatt å være avledet fra det hebraiske ordet Giha som betyr «strømme fram». Det andre navnet, «Jomfruens kilde», fremmet av kristne, er knyttet til en uklar legende om at jomfru Maria vasket klærne til Jesus i vann fra kilden.

 Jerusalems vannsystemer 
Det var tre underjordiske hovedsystemer for å skaffe Jerusalem vann:
 Midtre bronsealderkanal; en ganske rett kanal som er datert til midtre bronsealder, hogd 6 meter ned i bakken og dekket med steinplater. Denne førte fram til kilden til Siloamdammen og fungerte som en akvedukt.
 Warrens sjakt; en bratt tunnel, datert fra noe senere enn Midtre bronsealderkanal, og førte fra Brønnporten på toppen av Ophel over Gihon og ned til kilden. Denne passasjen var ikke en akvedukt, men for at folk kunne gå gjennom den, hente vann og gå tilbake.
 Hiskias tunnel; en svingete tunnel hogd inn og gjennom fjellet, ledet fra kilden til Siloamdammen. Den er datert til kong av Hiskia eller tidligere. Denne tunnelen var en akvedukt som erstattet førstnevnte Midtre bronsealderkanal.

 Arkeologi 
I 1997, mens det ble bygget et besøkssenter, ble det samtidig avdekket at kilden hadde blitt tungt befestet ved en dato som da var antatt å ha vært midtre bronsealder. Arkeologer ble overrasket over å avdekke to monumentale tårn«Pool Tower», Holy Land, det ene beskyttet bunnen av Warrens skaft, og det andre beskyttet selve kilden. Ettersom området rundt stedet er befolket og således ikke kan bli utgravd, er det ukjent om det har eksistert ytterligere befestninger. Skjønt det er antatt som sannsynlig at det har eksistert ytterligere et tårn i sør som beskyttet Warrens sjakt.

Under en arkeologisk utgravning i 2009 ble et fragment av en monumental steininskripsjon oppdaget, ganske sikkert datert til 700-tallet f.Kr. Selv om kun fragmenter av hebraiske bokstaver har overlevd, beviser fragmentene at byen hadde monumentale offentlige inskripsjoner og korresponderende store offentlige bygninger på 700-tallet f.Kr.«A Fragment of a Hebrew Inscription from the Period of the Kings of Judah was Found (photo)», Israel Antiquities Authority

En studie i 2007 som ble gjort av Weizmanns institutt for vitenskap, har datert konstruksjonene på nytt. Studien rapporterte at «Scenarioer for byggingen av tårnet under midtre bronsealder og jernalder II er vurdert, basert på nye 14C-data, noe som gir en rekke datoer, hvor den siste faller inn under siste fase av 800-tallet f.Kr., sammen med tidligere data fra utgravninger.»Regev, Johanna; Uziel, Joe; Szanton, Nahshon; Boaretto, Elisabetta (6. juni 2017): «Absolute Dating of the Gihon Spring Fortifications, Jerusalem», Radiocarbon. 59 (4), s. 1–23. doi:10.1017/RDC.2017.37. Israel Finkelstein har foreslått at tårnet fortsatt kan ha hatt sin opprinnelse i bronsealderen, men ble restaurert i jernalderen, og la til at «I uansett tilfelle, burde en dato fra sent på 800-tallet f.Kr. ikke komme som en overraskelse da det er andre indikasjoner for byens vekst på denne tiden – fra Tempelhøyden (...) og sørover i retning av Gihonkilden.»Borschel-Dan, Amanda (19. juni 2017): «Carbon dating undermines biblical narrative for ancient Jerusalem tower», The Times of Israel.

 Foreslått arbeid 
Jerusalems byregjering har kommet med et kontroversielt forslag om å restaurere dalbunnen ved å fjerne palestinske hjem i Øst-Jerusalems nabolag Silwan«Rally in Silwan protesting Israeli practices» , Maan News Agency 24. desember 2010. og erstatte dem med en park kalt Kongens hage, hvor vann fra Gihon kunne flyte langs deres gamle løp.«Gan Hamelech Residents Wary of Barkat’s Redevelopment Plan», The Jerusalem Post 1. november 2018.«The King's Garden (Gan Hamelech, Al Bustan) - Development Plan», Jerusalem City Hall 2. mars 2010. Arkivert fra originalen den 10. juli 2010 hos Wayback Machine

 Referanser 

 Eksterne lenker 

 «Gihon (2)», Jewish Encyclopedia - en artikkel skrevet før lokaliseringen av kilden ble oppdaget

Kategori:Steder i Den hebraiske bibel
Kategori:Arkeologiske steder i Israel
Kategori:Jerusalem
Kategori:Bibelske steder