Charles Eliot Norton

Charles Eliot Norton (født 16. november 1827 i Cambridge, Massachusetts, død 21. oktober 1908 i Cambridge, USA) var en ledende amerikansk forfatter, sosial kritiker og professor i kunst. Han var en progressiv sosialreformator og en liberal aktivist som mange av hans samtidige anså som den mest kultiverte mannen i USA. 

Norton var sønn av Andrews Norton (1786–1853) som var teolog og professor i litteratur ved Harvard University. Hans mor het Catherine Eliot, og Charles William Eliot, som var president ved Harvard University, var hans fetter. Norton var en militant idealist, en progressiv sosial reformator og en liberal aktivist. Mange av hans samtidige betraktet han som den mest dyrkede mannen i USA. Norton ble uteksaminert fra Harvard i 1846, og han reiste til India i 1849. 

Etter en turné i Europa hvor han ble påvirket av John Ruskin og hans pre-rafaelittiske malere, vendte Norton tilbake til Boston i 1851 der han viet seg til litteratur og kunst. Norton oversatte det litterære Dantes Vita Nuova (1860 og 1867) og Divina Commedia (1891-91-92), 3 bind). Norton arbeidet utrettelig som sekretær for Lojal Publication Society under den amerikanske borgerkrigen.

Fra 1864 til 1868, redigerte Norton det svært innflytelsesrike magasinet North American Review, i samarbeid med James Russell Lowell. I 1862 giftet Norton seg med Susan Sedgwick. I 1875 ble Norton utnevnt til professor i kunsthistorie ved Harvard, en posisjon han holdt frem til han gikk av med pensjon i 1898. Det arkeologiske Institute of America valgte Norton som sin første president (1879–1890). I de første årene av det tjuende århundret holdt Norton taler i favør av legalisert aktiv dødshjelp.

 Referanser 

Kategori:Professorer fra USA
Kategori:Forfattere fra USA
Kategori:Personer fra Cambridge i Massachusetts
Kategori:Danteforskere