Sursilvan

Sursilvan er en dialekt av det romanske språket retoromansk (Rumantsch) som brukes i dalen Surselva i kantonen Graubünden i Sveits. Det uttales med trykk på endelsen -van og lang a. Siden bokstaven u blir uttalt som o i det norske ordet «ost», blir da riktig uttale av ordet sursilvan på denne dialekten : «sorsilván». Området skal dermed uttales med betoning slik : Sorsélva. (Når norske adjektivregler tas i bruk, kan sursilvan kalles surselvisk, ev. sursilvansk). Sursilvan tales fra Tschamut i vest og til Flem og Fidaz i øst, inkludert sidedalene Val Medel og Val Lumnezia. 

På sursilvan bruker man betegnelsen romontsch (uttales rå´måntsch, trykk på siste stavelse ) om språket rumantsch.

Sursilvan er den dialekten med flest brukere innen sveitsisk retoromansk. Teller man med utflyttere fra Surselva som nå bor andre steder i Sveits, er antallet personer som kan snakke, lese og skrive sursilvan kanskje over 35 000. De fleste snakker også tysk.

Sursilvan er den dialekten som står lengst unna det man kan kalle for italienske dialektgrupper. Også nabodialekten i øst, sutsilvan, står langt unna norditalienske dialekter. (De 2 engadinske, ofte kalt ladinske, dialektene putèr og vallader, står litt nærmere norditalienske målføre). Lydene y (ü) og ø (ö) er helt fraværende i sursilvan. Lyden «æ» finnes kun i landsbyen Vuorz. 

Sursilvan uttales i all hovedsak slik som det skrives. Det er kun noen få uttaleregler, og som i alle romanske språk skal trykket være på siste stavelse, unntatt når ord ender på trykklett vokal, enkelte entalls- og flertallsendelser for substantiv, de fleste verbendelser og noen tallord.

Talehastigheten på retoromansk er betydelig saktere enn det som er tilfelle for dets romanske slektninger fransk og spansk.

Surselva består av områdene Tujetsch, Val Medel, Cadi, Foppa og Val Lumnezia.

Følgende områder i Surselva er tyskspråklige : Obersaxen (Sursaissa), sidedalen Valsertal (Val Sogn Pieder) og sidedalen Safiental (Val Stussavgia).

 Undervarianter 

Innen Sursilvan finnes noen undergrupperinger som baserer seg mest på uttale og i vesentlig mindre grad på ordvalg. Tar man utgangspunkt i geografien fra øverst til nederst i Surselva, det vil si fra vest mot øst, er disse undervariantene som følger 
( jamfør detaljert kart ) :

 Område  Områdets tyske navn  Steder Tujetsch  Tavetsch  Tschamut, Selva, Dieni, Rueras, Camischolas, Sedrun, Bugnei og Mumpé-Tujetsch. Sidedalen Val Medel  Medels  Soliva, Curaglia, Fadretsch, Mutschnengia, Platta, Baselgia, Drual, Matergia, Pardé, Fuorns, Acla, Pardatsch, Sogn Gions. La Cadi  Die Cadi  Strekninga Mustér / Disentis, Segnas, Mumpé-Medel, Disla, Cavardiras, Pardomat, Laus, Cumpadials, Reits, Sumvitg, Surrein, Rabius, Campliun, Trun, Darvella, Tiraun, Zignau, Schlans, Dardin. Svak tendens til å uttale noen trykksterke i-er som "åi". Breil  Brigels  Breil ligger på et vippepunkt. Her er noen likheter med strekninga Mustér – Zignau, men gjerne flere likheter med strekninga Danis - Fidaz. I Breil er det en større tendens til å uttale diftongen «ei» , noen lange i-er og noen lange e-er som «åi». Vuorz  Waltensburg  Kun her finner vi lyden «æ». Ellers mange likheter med strekninga Rueun – Fidaz.  La Foppa  Die Gruob  Strekninga Danis, Tavanasa, Andiast, Pigniu, Rueun, Surcuolm, Siat, Flond, Schnaus, Ladir, Ruschein, Luven, Glion / Ilanz, Sevgein, Riein, Castrisch, Schluein, Sagogn, Falera, Lags / Laax, Flem / Flims, Fidaz. Sidedalen Val Lumnezia  Das Lugnez  Stedsnavn vest for elva Glogn / Glenner : Cumbel, Murissen / Morissen, Peiden, Vella, Rumein, Degen, Prada, Vattiz, Vignogn, Lumbrein, Silgin, Pruastg, Surin, Nussaus, Vrin, Cons, Ligiazun, Sogn Giusep, Puzzatsch.
Stedsnavn øst for elva Glogn / Glenner : Pitasch, Duin / Duvin, Masauns, Sutscheins, Camuns, Runs, Uors, Surcasti, Tersnaus, Sogn Martin.

 Cadi er regionsnavnet på Øvre Surselva rundt Mustér.
 Geografisk sett omfatter Cadi også Tujetsch, Val Medel, Breil, Danis og Tavanasa til tross for at disse stedene språklig sett er egne enheter, eller regnes med til naboområdet.
 Likeså omfatter Foppa geografisk også Vuorz og Pitasch. 
 Foppa er regionsnavnet på Nedre Surselva rundt Glion.
 Cadi inndeles ofte i en øvre og en nedre del : Sursassiala og Sutsassiala. Til Sursassiala regnes Tujetsch, Val Medel og Mustér. Til Sutsassiala regnes stedene fra Cumpadials og ned til Tavanasa.

 Cadi, Foppa, konfesjon og skriftlig sursilvan 

De eldste kjente tekster fra det retoromanske språkområdet som helhet før år 1500 er i dag få. Tekstene og dokumentene hadde kristent, politisk og juridisk innhold. Retoromansk som sådan var gjennom hele middelalderen først og fremst et muntlig språk der lite ble skrevet ned, eventuelt at det skrevne materialet er gått tapt. I all hovedsak var tysk skriftspråket som ble brukt i stat, forvaltning og rettsvesen. Den definitive overgangen til å bli skriftspråk skjedde på 1500-tallet i kjølvannet av reformasjonen i Europa. Det begynte da å bli skrevet ned tekster på forfatternes egen regionale dialekt, siden det da verken eksisterte noen felles skriftnorm eller ordbøker for det retoromanske språk. 

Etter reformasjonen forble det øvre Surselva, Cadi, katolsk. En del steder rundt Glion i nedre Surselva, Foppa, og Duvin i Val Lumnezia ble reformert til protestantisk lære. Dette, i tillegg til at det uansett var litt uttaleforskjell innad i Surselva, gjorde at det utkrystalliserte seg 2 skrifttradisjoner av sursilvan allerede på begynnelsen av 1600-tallet : Én protestantisk og én katolsk skriftvariant. Siden Mustér var et kulturelt sentrum i det katolske Cadi, ble dette utgangspunktet og grunnlaget for den katolske skriftvarianten. Uttalen i og stedene rundt det kulturelle senteret Glion i Foppa dannet grunnlaget for den protestantiske skriftvarianten. Det bør her nevnes at forskjellen mellom disse to ikke var av stort omfang, og begrenset seg til at noen ord ble skrevet litt forskjellig, ofte som følge av at de første forfatterne ikke hadde noen rettskrivningsordbok å forholde seg til, og at de hadde vokst opp med ulike dialekter.  Her er de mest vanlige forskjellene :

 Norsk  Protestantisk ortografi  Katolsk ortografi  Mest brukt i dag Dag  gi  di  begge God dag  bien gi  bien di  begge Mandag  gliendisgis  gliendisdis  begge Tirsdag  margis  mardis  begge Fredag  vendergis  venderdis  begge Gud  Deis  Dieus, Diu  katolsk form Og  a, ad  e, ed  katolsk form Den latinske delingsartikkelen  da  de  protestantisk form Lov, høyre  drech  dretg  katolsk form Å si  gir  dir  begge

Tradisjonen med at sursilvan ble skrevet på 2 målformer holdt seg fra 1600-tallet og fram til den første halvdelen av 1900-tallet. I dag er skriftspråket blitt ganske enhetlig og moderne, og av stilistiske grunner og "rettskrivningsreformer" gjennom årene har dagens ortografi røtter fra begge de 2 opprinnelige målformene. Gamle, arkaiske former som var karakteristiske for de 2 skriftvariantene og som er flere hundre år gamle benyttes ikke lenger. De få forskjellene som ennå lever er blant annet gi / di for dag / ukedager og gir / dir for verbet "å si". Disse variasjonene er ikke stort verre enn stilnivåene man finner innenfor bokmål : "En dame hentet boken sin i Jans hus" og "ei dame henta boka si i huset til Jan". 

 Eldste kjente tekster 

Man antar at det ble skrevet på sursilvan også før 1600-tallet. Indirekte beviser nyheten om forbundsavtalen fra år 1549 mellom "Det grå forbund" (senere del av kanton Graubünden) og Kongen av Frankrike, som ble oversatt til både retoromansk og tysk, at det ble skrevet på sursilvan allerede på 1500-tallet. Disse dokumentene på sursilvan er dessverre gått tapt.

 Det eldste kjente trykkverk som er skrevet på den protestantiske målformen er ilg Vêr Sulaz da pievel giuvan fra 1611 av Steffan Gabriel.
 Det eldste kjente trykkverk som er skrevet på den katolske målformen er In Cuort Muossament et Introvidament De Quellas Causas, las qualas scadin fidevel Christan è culpantz da saver fra 1615 av den italienske Gion Antoni Calvenzano fra Lombardia, et verk i stor grad fri for italianismer i språket. Calvenzano gav først ut samme bok i 1611 på et sutsilvanpreget språk, men da fullt av italianismer i språket.

 Diftongen "åi" 

Tendensen med å uttale enkelte ord med diftongen "åi", som ikke finnes i skriftbildet, kan illustreres med følgende eksempler :

 Norsk  Sursilvan  Breil og Cadi unntatt Tujetsch Min idé  Mia idea  måia idåia Hans, hennes, sin (fem.)  sia  såia lotterier  lotterias  låtteråias stedet Breil  Breil  Bråil vei, gate  via  våia politi  polizia  pålitsåia det vil si  quei vul dir / gir  quei vul dåi å si  dir / gir  dåi så, således, slik  aschia, schia  aschåia, schåia derfor  perquei  perquåi

Diftongen "åi" inntreffer i noen ord som har "ei" eller trykksterk "i" i skriftbildet. Denne tendensen er sterkere i Breil, og svakere fra Val Medel, Mustér og ned til Zignau ( Val Medel, Mustér, Cumpadials, Sumvitg, Surrein, Rabius, Trun, Schlans, Zignau ).

 Dialekten i Tujetsch (tuatschin) 

Om dialekten i Tujetsch som kalles tuatschin er det en egen artikkel.

 Dialekten i Val Medel (medelin) 

Dialekten "medelin" i Val Medel står mellom den i Mustér og den i Tujetsch. Generelt gjelder at medelvarianten av sursilvan har stort samsvar i konsonantismen med tuatschin i Tujetsch, og stort samsvar i vokalismen med dialekten i Mustér. Medelin har også en diftong som best kan gjengis som "ØU", eventuelt "AØ". 
En god del av befolkningen har skarre-r i Val Medel.
 En reportasje fra Curaglia i Val Medel er tilgjengelig her.

 Medelin  Sursilvan bidja  buca kå  cheu perquåi  perquei deesch  diesch tge  tgi ple  pli de  di se  ei (presens 3. person entall av "esser") puspe  puspei pletost  plitost cantøun  cantun Grischøun  Grischun Sedrøun  Sedrun (i Tujetsch) døuamelli  duamelli øuter  auter bandøuna  banduna persøuna  persuna

 Uttalen i Vuorz (Waltensburg) 

I landsbyen Vuorz er uttalen ganske lik den man finner fra Danis og ned til Flem. 
 Det store unntaket er at i Vuorz finner man lyden "æ" der øvrig sursilvan som regel har "-ia-", "-a-" eller "-e-".
 Et nyhetsmagasin ledet av Nadja Cadonau fra Vuorz kan høres her .  (Oz a las sis, il magazin d´infurmaziun dal Radio Rumantsch).
 Et intervju med Erich Cadonau fra Vuorz kan sees her.

 Norsk  Sursilvan  Vuorz 7  siat  sæt 17  gissiat  gisæt *(1) den tredje (fem.)  la tiarza  la tærza nabobygda Andiast  Andiast  Andæscht jord, land  tiara  tærra (en) reise  viadi  viædi å være  esser  æsser vi er  nus essan  nos æssen dere er  vus essas  vos æssas å bygge  baghegiar *(1)  bagedzjæ *(1) å vinne  gudignar *(2)  godinjæ *(2) å engasjere seg  s'engaschar *(2)  sengaschæ *(2) åpen (mask.)  aviert  avært fin (fem.)  biala  bælla mye, mange  bia  bæ flere (mask.)  biars  bærs halv (fem.)  mesa  mæsa den venstre (fem.)  la seniastra  la sanæschtra vindu  finiastra  finæschtra (for)middag rundt kl 12.00  miezgi *(1), miezdi  mæsgi *(1) en halvtime  ina mesura  ina mæsora onsdag  mesjamna  mæsæmma uke  jamna (jamma)  æmma helg  fin d'jamna (fin d'jamma)  fin dæmma hatt  capiala  kapælla hunnkalv  vadiala  vadælla eventyr  diala  dælla feiring, selskap, fest  fiasta  fæschta
 Forklaring til *(1) : Bokstavkombinasjonen gi uttales som j-en i det engelske navnet "John", og gjelder for hele sursilvan.
 Forklaring til *(2) : Sursilvan har 4 konjugasjonsklasser i verbene. Disse 4 baserer seg på infinitivsendelsen. Tre av endelsene : -AR, -ER og -IR har trykk på denne (siste) stavelsen, mens derimot den fjerde infinitivsendelsen, -ER, har ikke trykk fordi trykket ligger på stavelsen foran (nest siste stavelse). På sursilvan uttales ikke "R" i infinitivsendelsen i verb som ender på trykksterk -AR, -ER og -IR. Men : i den trykksvake endelsen -ER (som skrives identisk med den trykksterke -ER) blir "R" uttalt. Det betyr at slike verb må læres utenat.
 Verbene i konjugasjonsklassen med trykksvak ER-endelse har veldig ofte et stort samsvar med franske verb som ender på -RE og katalanske verb som ender på -RE.

 Skarre-R 

Sursilvan er nok den eneste av de 5 hoveddialektene i rumantsch ( retoromansk ) hvor skarre-r heller er regelen enn unntaket i mange landsbyer. Dette er tilfelle for de fleste landsbyene fra og med Breil og oppover mot Tujetsch, det vil si vestover. Passerer man fjellet i Tujetsch er ikke veien lang til fransktalende romanere, og som kjent er skarre-r i fransk et typisk språkmerke. Men det finnes altså enkelte familier i alle landsbyene på strekninga fra Breil og opp til Tujetsch som har valgt rulle-r i sin uttale fremfor skarre-r. I Tujetsch er det nok flere som har rulle-r og færre har skarre-r.

I nedre deler av Surselva øst for Breil er rulle-r som regel mest utbredt. Noen få har skarre-r her, og de kan vanligvis lokaliseres til stedene Ruschein, Morissen og Lags / Laax.

 Uttalen av diftongen «EI» 

Det kanskje viktigste og mest «avslørende» kjennemerket som deler sursilvan i to større undervarianter, er uttalen av diftongen «ei».  
Fra Tujetsch og ned til Breil blir denne diftongen uttalt «ai». Noen i Breil har imidlertid en tendens til å gi «ai»-uttalen en «åi»-farget uttale.
Fra Vuorz og ned til Flem / Flims inkludert de fleste stedene i sidedalen Val Lumnezia uttales diftongen «ei» som «ei». En del steder i Val Lumnezia uttales "ei" som "ai".

 Eksempel på uttale fra Castrisch utenfor Glion i Foppa. Opptak fra RTR (RadioTelevisiun Svizra Rumantscha) sin nyhetssending.

 Uttalen av ordet JEU 

Et annet viktig kjennemerke for todelinga av sursilvan følger nesten i fotsporene til ei / ai-uttalen. Det er uttalen av ordet «jeu» som betyr «jeg».
Fra Flem / Flims og opp til Breil og Danis-Tavanasa uttales det som det skrives. Dette gjelder også for sidedalen Val Lumnezia.
Fra Zignau, Schlans, Trun og opp til Mustér / Disentis uttales det som «jao».
I Tujetsch uttales «jeu» som «jo» ( o-en som i det norske ordet «mor» ).

 Verb 

Som i de andre romanske språk foregår konjugasjon (bøyning) av verb i person, tall, tid og modus også i retoromansk. Det finnes 4 hovedklasser av verb på sursilvan. Dette kommer av de fire infinitivsendelsene -AR, -ER (trykksterk), -ER (trykksvak) og -IR. Infinitivsendelsene -AR og -IR er alltid trykksterke. 
For regelmessige verb som ikke har vokal- eller konsonantendringer i presens, ser bøyningsmønsteret slik ut :

    1. konjugasjon : -AR  2. konjugasjon : -ER  3. konjugasjon : -ER  4. konjugasjon : -IR   infinitiv →  å reservere  å se  å selge  å reise, dra person ↓  infinitiv →  reservar  veser, ver  vender  partir 1. jeg  jeu  reservel  vesel  vendel  partel 2. du  ti  reservas  vesas  vendas  partas 3. han, hun  el, ella  reserva  vesa  venda  parta 1. vi  nus  reservein  vesein / vesin  vendein / vendin  partin 2. dere  vus / Vus  reserveis  veseis / vesis  vendeis / vendis  partis 3. de  els, ellas  reservan  vesan  vendan  partan

 Trykksterk infinitiv-R uttales ikke på sursilvan (dette fenomenet gjelder også for sutsilvan, unntatt dialekten i Val Schons sør i Sutselva).
 Konjugasjonsklasse 2 har trykksterk endelse -ER, og konjugasjonsklasse 3 har trykksvak endelse -ER.
 Ikke alle verb i klasse 2 og 3 har begge endelsene -ein / -in og -eis / -is som valgfrie i flertall. Noen verb har kun den ene endelsen ( enten -ein, -eis eller -in, -is ).
 Bøyningsendelsen i første og andre person flertall (nus, vus) er alltid trykksterk. Alle andre bøyningsendelser er trykksvake.
 Verbene i konjugasjonsklasse 3 med trykksvak ER-endelse har veldig ofte et stort samsvar med franske verb som ender på -RE og katalanske verb som ender på -RE.

 Presensform med infix 

En del verb fra 1. og 4. konjugasjonsklasse får infixen -ESCH i presens. Denne er trykksterk. Dette betyr at den aldri opptrer i bøyningsmønsteret til nus, vus, siden endelsene her allerede er trykksterke : 

  -AR  -IR  å gratulere  å slutte infinitiv →   gratular  finir jeu  gratuleschel  fineschel ti  gratuleschas  fineschas el, ella  gratulescha  finescha nus  gratulein  finin vus, Vus  gratuleis  finis els, ellas  gratuleschan  fineschan

 Delvis regelmessige verb i presens 

Et typisk kjennetegn på retoromansk verbbøying, og særlig den sursilvanske verbbøyinga, er at stammevokalen ofte forandrer seg til en annen vokal eller en diftong i presens. Dette er en omlyd, og er også kjent på bokmål i verbene "kunne-kan, vite-vet" og på nynorsk i verbet "koma-kjem". Noen få verb forandrer også en konsonant samtidig for at uttalen skal samsvare bedre til vokalforandringa. Disse verbene kan deles i to grupper : 
 I den første gruppen forandres ikke vokalen i bøyningsmønsteret til nus, vus, det vil si at vokalen i infinitiv er den samme i nus, vus. Her forandres én eller to vokaler i bøyningsmønsteret til jeu, ti, el/ella, els/ellas. 
 I den andre gruppen forandres vokalen i bøyningsmønsteret til nus, vus. 
Eksempler på vokalendringer i presens for den første verbgruppen er :

 Forandring av stammevokalen (omlyd) i presens (ikke for nus, vus) a  →  e, i, o, u, au, ei, ia, uo e  →  a, i, o, u, ei, ia, ie i  →  a, e, o, u, ai, au, ei, ia, iu o  →  uo u  →  a, o, au, ie, iu, ua, ue, uo   •  Dobbel vokalforandring (to steder i samme verb)   •  Vokalforandring og metathese av R (R bytter plass)   •  Metathese av R men uten vokalforandring
 Noen få verb forandrer også en konsonant samtidig for at uttalen skal samsvare bedre til vokalforandringa.
 Selv om disse verbene har omlyd i presens, er de ikke irregulære / uregelrette verb. For at verbet skal være irregulært / uregelrett, må hele verbets stamme forandre seg, altså en indre morfologisk forandring for vokaler og konsonanter. Det uregelrette verbets stamme er da tydelig forandret fra infinitiv til presens. For enkelte verb fortsetter sågar endringen i de ulike presensformene av verbet i entall og flertall (omlyd), og likeledes spranget fra presens til preteritum og perfektum (avlyd).  

Følgende tabeller viser eksempler på verb fra den første gruppen som har vokalendringer og metathese av R i presens :

 Endring →  a → e  a → i  a → o  a → u  a → au  a → ei  a → ia  a → uo  e → a  e → i Infinitiv →  sgarflar  barschar  clamar  rugadar  saltar  zavrar  emparar  tschugalar  paterlar  buserar jeu  sgreflel  brischel  clomel  ragudel  saultel  zeivrel  empiarel  tschaguolel  patarlel  busirel   ti  sgreflas  brischas  clomas  ragudas  saultas  zeivras  empiaras  tschaguolas  patarlas  busiras el, ella  sgrefla  brischa  cloma  raguda  saulta  zeivra  empiara  tschaguola  patarla  busira nus  sgarflein  barschein  clamein  rugadein  saltein  zavrein  emparein  tschugalein  paterlein  buserein vus, Vus  sgarfleis  barscheis  clameis  rugadeis  salteis  zavreis  empareis  tschugaleis  paterleis  busereis els, ellas  sgreflan  brischan  cloman  ragudan  saultan  zeivran  empiaran  tschaguolan  patarlan  busiran

 Endring →  e → o  e → u  e → ei  e → ia  e → ie  i → a  i → e  i → o  i → u  i → ai Infinitiv →  cantergnar  cuglienar  tedlar  serrar  semiar  ditgar  spitgar  gudignar  sburbigliar  plidar jeu  cantrognel  cugliunel  teidlel  siarel  siemiel  datgel  spetgel  gudognel  sbarbugliel  plaidel ti  cantrognas  cugliunas  teidlas  siaras  siemias  datgas  spetgas  gudognas  sbarbuglias  plaidas el, ella  cantrogna  cugliuna  teidla  siara  siemia  datga  spetga  gudogna  sbarbuglia  plaida nus  cantergnein  cuglienein  tedlein  serrein  semiein  ditgein  spitgein  gudignein  sburbigliein  plidein vus, Vus  cantergneis  cuglieneis  tedleis  serreis  semieis  ditgeis  spitgeis  gudigneis  sburbiglieis  plideis els, ellas  cantrognan  cugliunan  teidlan  siaran  siemian  datgan  spetgan  gudognan  sbarbuglian  plaidan

 Endring →  i → au  i → ei  i → ia  i → iu  o → uo  u → a  u → o  u → au  u → ie  u → iu Infinitiv →  filtschar  pinar  zanistrar  scungirar  formar  accumadar  purtar  entupar  durmir  luar jeu  faultschel  peinel  zaniastrel  scungiurel  fuormel  accamodel  portel  entaupel  diermel / dormel  liuel ti  faultschas  peinas  zaniastras  scungiuras  fuormas  accamodas  portas  entaupas  diermas / dormas  liuas el, ella  faultscha  peina  zaniastra  scungiura  fuorma  accamoda  porta  entaupa  dierma / dorma  liua nus  filtschein  pinein  zanistrein  scungirein  formein  accumadein  purtein  entupein  durmin  luein vus, Vus  filtscheis  pineis  zanistreis  scungireis  formeis  accumadeis  purteis  entupeis  durmis  lueis els, ellas  faultschan  peinan  zaniastran  scungiuran  fuorman  accamodan  portan  entaupan  dierman / dorman  liuan

 Endring →  u → ua  u → ue  u → uo  To vokaler endres  To vokaler endres  To vokaler endres  Vokal + R  Vokal + R  Kun metathese av R  Kun metathese av R Infinitiv →  curclar  encurir  mussar  dumandar  suvanar  murmignar  tertgar  duvrar  barsar  bargir jeu  cuarclel  enquerel  muossel  damondel  savunel  marmugnel  tratgel  drovel  brassel  bragel ti  cuarclas  enqueras  muossas  damondas  savunas  marmugnas  tratgas  drovas  brassas  bragias el, ella  cuarcla  enquera  muossa  damonda  savuna  marmugna  tratga  drova  brassa  bragia nus  curclein  encurin  mussein  dumandein  suvanein  murmignein  tertgein  duvrein  barsein  bargin vus, Vus  curcleis  encuris  musseis  dumandeis  suvaneis  murmigneis  tertgeis  duvreis  barseis  bargis els, ellas  cuarclan  enqueran  muossan  damondan  savunan  marmugnan  tratgan  drovan  brassan  bragian

Følgende tabell viser eksempler på verb fra den andre gruppen som har vokalendringer og metathese av R i presens :

 Endring →  a → ua  e → a  e → i  o → u  au → u  ei → e  ei → u  ia → e  ie → i  ue → u  uo → u Infinitiv →  satiuer  crer  eleger  solver  sclauder  entscheiver  beiber  piarder  fierer  quescher  discuorer jeu  satiuel  crei(g)el  elegel  solvel  sclaudel  entscheivel  beibel  piardel / perdel  fierel  queschel  discuorel ti  satiuas  crei(a)s  elegias  solvas  sclaudas  entscheivas  beibas  piardas / perdas  fieras  queschas  discuoras el, ella  satiua  crei  elegia  solva  sclauda  entscheiva  beiba  piarda / perda  fiera  quescha  discuora nus  suatin  cartein  eligin  sulvein / sulvin  scludin  entschevein / entschevin  buein / buin  perdein / perdin  frin  cuschein / cuschin  discurrin vus, Vus  suatis  carteis  eligis  sulveis / sulvis  scludis  entscheveis / entschevis  bueis / buis  perdeis / perdis  fris  cuscheis / cuschis  discurris els, ellas  satiuan  crei(a)n  elegian  solvan  sclaudan  entscheivan  beiban  piardan / perdan  fieran  queschan  discuoran

 Presens indikativ av viktige irregulære verb 

Her er konjugasjonsmønsteret for presens indikativ til noen viktige irregulære verb i sursilvan : 

  infinitiv →  å være  å ha  å komme, bli  å gå  å si  å gi  å gjøre  å befinne seg, stå, bo, forbli  å skulle  å ville  å måtte  å kunne  å vite (kunne) person ↓  infinitiv →  esser  haver  vegnir  ir  dir, gir  dar  far  star  duer  vuler  stuer  puder  saver 1. jeg  jeu  sun  hai, vai  vegn(el)  mon(del), vom(el)  ditgel, getgel  dun(del)  fetsch(el)  stun(del)  duei  vi  stoi  pos  sai 2. du  ti  eis  has  vegn(a)s  vas  di(a)s, gi(a)s  das  fas  stas  dueis  vul  stos  pos  sas 3. han, hun  el, ella   ei  ha  vegn  va  di, gi  dat  fa  stat  duei  vul  sto  po  sa 1. vi  nus  essan  (ha)vein  vegnin  mein  schein  dein  fagein  stein  duein  (vu)lein  stuein  pudein  savein 2. dere  vus / Vus  essas  (ha)veis  vegnis  meis  scheis  deis  fageis  steis  dueis  (vu)leis  stueis  pudeis  saveis 3. de  els, ellas  ein  han  vegnan  van  di(a)n, gi(a)n  dattan  fan  stattan  duein  vulan  ston  pon  san

 Høflighetsformen "De" er 2.pers.plural : Vus.
 Den, det (3.pers.entall) heter igl foran verb som begynner med vokal, og ei  (noen ganger uttalt i) foran verb som begynner med konsonant.
 "Det / den er" heter igl ei. Det spørrende utsagnet "Er den / det..." trekkes av vellydsgrunner sammen til Eisi / eis ei. ( Konstruksjonene Ei ei eller Ei igl brukes ikke).
 Verbendelsene i 1. og 2. person plural (nus, vus) har i presens alltid trykk på siste stavelse, bortsett fra nus essan og vus essas, som har trykk på første stavelse.
 Alle personendelsene av verbet duer ( å skulle ) er trykksterke.  
 Øvrige konjugerte (bøyde) verbformer ovenfor har trykk på første stavelse.
 Det finnes (det er) heter ei dat på sursilvan (tilsvarende there is / there are på engelsk og es gibt på tysk).
 Av og til hører man jeu sundel i talespråket til "jeu sun".
 Ellas (de) betyr at alle er hunkjønn, og Els (de) betyr enten at alle er hankjønn eller at det er både kvinner og menn som omtales.
 Bokstaven H i begynnelsen av et ord uttales som regel ikke.
 Bokstaven R i infinitivsendelsen uttales ikke på sursilvan når infinitivsformen har trykk på siste stavelse. Av ovenfornevnte verb er det derfor kun "esser" som har uttalt R på slutten.
 GL i ordet igl uttales som en palatal versjon av LJ som likner LJ i det norske ordet "medalje". 
 GN uttales som "nj", som i "España".
 U uttales som den norske O.
 O uttales som den norske Å.
 ST uttales som "scht".
 Gi og GE uttales som j-en i det engelske ordet "John", altså som "dzj".
 TG uttales som TJ på norsk, som i ordene "tjære, tja".
 EI uttales "ei" i Nedre Surselva og "ai" i Øvre Surselva.

Normal ordstilling er S-V-O (subjekt, verbal, objekt), S-V-Piv (subjekt, verbal, predikativ), S-V-Adv (subjekt, verbal, adverb). Hvis verbet settes før subjektet (inversjon) utelates ofte personendelsen -el i første person entall av verbet i muntlig språk : 
 Jeu fetschel quei (jeg gjør dette, S-V-O), men : Quei fetsch´jeu (dette gjør jeg, O-V-S).
 Jeu stundel cheu ussa (jeg bor/står her nå, S-V-Adv), men : Ussa stun´jeu cheu (Nå bor/står jeg her, Adv-V-S-Adv).

Og som alltid før i grammatikk gjelder dette :

 Person og tall  Subjektspronomen (personlig pronomen)  1.person entall (singularis)  jeg  den talende 2.person entall (singularis)  du  den tiltalte 3.person entall (singularis)  han, hun, den, det  den omtalte 1.person flertall (pluralis)  vi  de talende 2.person flertall (pluralis)  dere  de tiltalte 3.person flertall (pluralis)  de  de omtalte

Verb i retoromansk har 4 modus :

 Modus Indikativ (igl indicativ) Imperativ (igl imperativ) Konjunktiv (il conjunctiv) Kondisjonalis (il cundiziunal)

 Opprinnelsen til verbendelsen -EL i sursilvan 

For første person entall (jeu) indikativ presens og preteritum er bøyningsendelsen -EL i de aller fleste verb. Unntaket er noen få uregelrette verb og hjelpeverbene der -EL enten mangler eller er valgfri. Denne bøyningsendelsen finnes også i deler av Tumleastga i Sutselva. Språkhistorisk hadde latin i dette tilfellet bøyningsendelsen -O. Men siden denne endelsen fra det latinske grunnlaget hadde falt vekk i muntlig tale, mistet første person presens indikativ dens endingsmorfem i alle konjugasjonsklassene. Uten bøyningsendelse opptrer verbene i første person presens indikativ i de eldste bevarte tekstene fra hele det retoromanske språkområdet i Graubünden. Eksempler er :
 latin  gammelsursilvan  gammelvallader rogo  rog  roug tim(e)o  tem  temm mitto  met  aud(i)o  aud 

Konsonantgruppene ble beholdt, eventuelt desonorisert, selv om verbet mistet sin personendelse i første person :

 gammelsursilvan  gammelputèr  gammelvallader angrazch  ingrazch  ingratzg

Dette gjelder også i de engadinske dialekter putèr og vallader ved kombinasjonen konsonant + R eller L som i gammelputèr ataidl (av og til dukker formen alegre opp). Denne tilstanden er beholdt i de fleste retoromanske dialekter også i dagens språk, for eksempel vallader : eu cumpr, eu alegr, eu aintr, eu sofl, eu taidl.

I sursilvan derimot utviklet det seg fram mot 1710 to varianter av endingsmorfem i verb for første person entall indikativ, nemlig -A og -EL. Formen -A er utvilsomt overtatt som endelse fra tredje person entall (el, ella). Det som kan ha medvirket til endelsen -A var likheten mellom endelsene i første og tredje person entall i imperfektum : -ABAM → -ava og -ABAT → -ava : Jeu midava, el/ella midava. En annen påvirkning kunne være inversjon av pronomen og verb (at verb settes foran subjektspronomen) og elisjon av endelsen -A i tredje person. Av dette ble verbendelsen -A tilføyd til verbene i første person entall, helt analogt til tredje person entall : mid´el / el mida og mid jeu / jeu mida.

I det sursilvanske skriftspråket ble verbendelsen -A i første person entall ikke valgt, eventuelt ikke foretrukket. I dagligtalen holdt nok denne endelsen lenger stand i Tujetsch og Val Lumnezia (Gartner, 1883, s.109-110, og Stimm, 1980, s.641-642). I skriftspråket ble endelsen -EL foretrukket, slik som i dagligtalen i det øvrige Surselva. Endelsen -EL utvikla seg rundt år 1700 i Cadi med Mustér som sentrum. Opphavet til -EL kom fra verb som hadde kombinasjonen konsonant + L i verbstammen, og som endte opp med dette i første person entall presens. Eksempler er verbene AFFL-ar og TREMBL-ar i infinitiv. Rekkefølgen konsonant + L som endelse i et ord eller verb i presens var intet problem i de øvrige retoromanske dialektene, men i sursilvan ble denne rekkefølgen i slutten av verbet ikke gangbar eller brukelig. I sursilvan ble det i stedet skjøvet inn en E mellom konsonanten og L. I det 17. århundre var verbendelsen i første person entall gjennomgående jeu affel, jeu trembel. Imidlertid forble rekkefølgen konsonant + L uforandret ved inversjon : affl´jeu, trembl´jeu. Gjennom påvirkning eller overlapping av begge formene begynte afflel og tremblel å opptre. Nå var det mulig å sette verbformene inn i det faste bøyningsmønsteret for presens indikativ : jeu trembl-el, ti trembl-as, el/ella trembl-a osv. Samtidig muliggjorde det en tolkning av trembl-EL som verbstamme + endingsmorfem for første person entall indikativ i presens og imperfektum.

Etter at dette var på plass, ble tendensen at denne endelsen ble overført og utvidet til verbene i alle de fire konjugasjonsklassene : 
 infinitiv →  purtar  midar  temer  metter  udir (presens →)  jeu  portel  midel  temel  mettel  audel
Dette ble gjort for å skape likhet i verbenes bøyningsmønster, og for å unngå lydlige forskjeller i verbstammenes endekonsonanter : Uansett hvilken konsonant verbstammen måtte ende på, skulle bøyningsendelsen være -EL. Bare ved noen få såkalte uregelrette verb og ved hjelpeverb uteble tilføyelsen av -EL, eventuelt gjort valgfri ved noen av disse verbene. Også når verbet settes foran subjektspronomenet jeu er det vanlig å sløyfe endelsen -EL : damond jeu, entscheiv jeu.

 Litteratur : 

 Bündnerromanisch : Interne Sprachgeschichte 1, s. 770-771.
 Stimm 1980, s. 633-658, med forklaringer, årsaker og begrunnelser.

 Reportasjer og intervjuer 

 Fra Pigniu i Surselva er det laget følgende reportasje.
 Fra Vuorz er det laget følgende reportasje.

 Sursilvan på internett 

Hvis man følger RTR sine sendinger på radio og TV via internett, kan det være lærerikt og nyttig å vite på forhånd at følgende ansatte snakker sursilvan :

 Tujetsch  Val Medel  Mustér - Zignau  Breil  Vuorz  Danis - Flem  Val Lumnezia Marlene Leupi  Prisca Bundi  Gaby Degonda  Otmar Seiler  Georgina Janki  Alice Bertogg  Erwin Caduff Angela Hendry  Hubert Giger  Marionna Lombriser  Adrian Camartin  Nadja Cadonau  Erwin Ardüser  Clau Solèr   Valentin Schmed    Claudia Cathomen    Giusep Giuanin Decurtins    Sandra Carisch    Andreas Wieland    Claudio Spescha    Linus Livers    Eligi Derungs    Isabella Wieland    Renato Alig    Prisca Bigliel    Hugo Schär    Sandra Monn    Patrick Capaul    Roger Alig    Gion Tschuor    René Spescha    Christa Soliva    Paula Nay    Josefina Gaudenz    Alexi Monn    Martina Werro    Gabriela Desax    Flurina Cajochen    Sabrina Hug       Michel Decurtins       Esther Berther       Rosvita Barenius       Manuela Morgenthaler       Flavio Huonder       Gion Hosang       Gion Caviezel       Bernard Bearth       Peter Kreiliger       Ursin Lechmann       Alexi Baselgia       Corina Schmed       Daniela Jeitziner       Gionduri Maissen       Mirco Manetsch    

Inndeling etter hvordan R realiseres :

Med rulle-R  Med skarre-R Claudia Cathomen  Gaby Degonda Marionna Lombriser  Sandra Carisch Alice Bertogg  Gabriela Desax Nadja Cadonau  Flavio Huonder Georgina Janki  Alexi Monn Hugo Schär  Sabrina Hug Erwin Caduff  Valentin Schmed Claudio Spescha  Manuela Morgenthaler Hubert Giger  Sandra Monn Erwin Ardüser  Gion Hosang Marlene Leupi  Paula Nay Mariano Tschuor  Adrian Camartin Linus Livers  Esther Berther Angela Hendry  Andreas Wieland Patrick Capaul  Isabella Wieland Eligi Derungs  Otmar Seiler Roger Alig  Prisca Bigliel René Spescha  Gion Tschuor Clau Solèr  Michel Decurtins Martina Werro  Gion Caviezel Arno Camenisch  Giusep Giuanin Decurtins   Mirco Manetsch   Peter Kreiliger   Bernard Bearth   Corina Schmed   Ursin Lechmann   Prisca Bundi   Flurina Cajochen   Renato Alig   Alexi Baselgia   Daniela Jeitziner    Gionduri Maissen   Rosvita Barenius

 Eksempler på sursilvan 

Jeu hai entupau ella sonda vargada   =  jeg har møtt henne forrige lørdag

Nus vein telefonau ad els   =   Vi har ringt til dem

Jeu clomel tei dallas siat  =   Jeg ringer deg klokka syv

Jeu dun il cudisch alla scolasta  =  Jeg gir boka til lærerinna

Pren tia collega cun tei =  Ta din kollega med deg

Jeu vesel memez el spieghel = Jeg ser meg selv i speilet ( maskulin )

Jeu vesel memezza el spieghel  =  Jeg ser meg selv i speilet ( feminin )

Ins discuora romontsch en quei vitg  =  Man snakker retoromansk i denne landsbyen

Ins sa buca dir quei aschia  =   Man kan ikke si dette slik.

Ella ha capiu ei immediat  =  Hun har forstått det straks

Igl ei bi oz =  Det er fint i dag

Oz eis ei stau bi =  I dag har det vært fint

Igl ei las otg =  Den ( klokka ) er åtte

Eis ei gia las otg ?   =  Er den allerede åtte ?

Il referat che ti has fatg ei staus interessants   =  Referatet som du har gjort ( laget ) har vært interessant

Il vitg, danunder ch´els vegnan, ei fetg bials  =  Landsbyen som de kommer fra, er veldig fin

Quei ch´ella ha detg, constat buc  =  Det som hun har sagt, stemmer ikke

A tgi has ti telefonau ?   =  Til hvem har du ringt ?

Fai tgei che ti vul  =  Gjør hva du vil

Tgei cudisch has ti elegiu ?   =    Hvilken bok har du valgt ?

El vegn a telefonar ils proxims dis  =   Han kommer til å ringe de neste dagene

Nus vegnin a pagar il quen aschi spert sco pusseivel  = Vi kommer til å betale regninga som fort som mulig

Els van en vacanzas damaun  =  De går ( drar ) på ferie i morgen

Sche vus vesses temps, savessen nus ir a kino questa sera = Hvis dere hadde tid, kunne vi gå på kino i kveld

 Melodier på sursilvan 

Sang og musikk er høyt verdsatt i Graubünden, særlig folkemusikk. Det er mange sangkor i denne kantonen, både mannskor, blanda kor og barnekor. Folkemusikk, orkestermusikk og brassband er også ofte å høre i Radio Rumantsch, særlig i programposten Artg musical. Det synges både på retoromansk og tysk. 
 Melodien "di per di" med tekst på sursilvan og klipp med solisten Ursina Giger og brassbandet.
 Melodien «mund magic» med tekst på sursilvan.
 Melodien «adina uss, mai enzacu» med tekst på sursilvan.
 Melodien «viva tia veta» med tekst på sursilvan.
 Melodien «pirats» med tekst på sursilvan.
 Melodien «tgei» med tekst på sursilvan.
 Melodien "tuorna" med tekst på sursilvan. Solisten Simona Caminada er fra Castrisch ved Glion / Ilanz i Nedre Surselva.

 Eksterne lenker 
 Interaktiv ordbok sursilvan - tysk.
 Interaktiv ordbok engelsk - alle 5 retoromanske skriftnormer og RG ( Rumantsch Grischun )
 Kursserien "En Lingia Directa 1 " (ELD 1) med tekstene fra kursets CD-plater.
 Kursserien "En Lingia Directa 2 " (ELD 2) med tekstene fra kursets CD-plater.  
 Svar på øvingsoppgaver fra kursserien "En Lingia Directa 1" sitt arbeidshefte.
 Svar på øvingsoppgaver  fra kursserien "En Lingia Directa 2" sitt arbeidshefte.
 Hefte med tall og fakta om retoromansk, utgitt av Lia Rumantscha på tysk.
 Hefte med tall og fakta  om retoromansk, utgitt av Lia Rumantscha på retoromansk (Rumantsch Grischun, RG, felles skriftspråk lansert 1982).
 Kart og stedsnavn i Graubünden.  Dra i kartet for neste landsby.
 Detaljert kart over kanton Graubünden.
 Retoromansk internettradio.
 Ord og uttrykk på sursilvan
 Kurs i sursilvan i Graubünden
 Kurs i sursilvan for nedlastning
 Artikkel om sursilvan i Lexicon Istoric Retic.
 Ferieportal med mulighet for bestilling av brosjyrer om Graubünden. "Wander-Karte, Graubünden : Weit wandern" er kart over kanton Graubünden.
 "Die Entstehung der romanischen Idiome Graubündens". Tysk dokument om de 5 retoromanske dialektene i Sveits.

Kategori:Retoromansk