Sun Hao

Sūn Hào (tradisjonell kinesisk: 孫皓; forenklet kinesisk: 孙皓; født 242, død 284), stilnavn Yuánzōng (元宗), opprinnelig kalt Sūn Péngzǔ (孫彭祖), var den fjerde og siste keiseren av Østlige Wu i de tre rikers tid i Kinas historie. Han var sønnen til Sun He, som en gang hadde vært kronprinsen til dynastiets grunnlegger Sun Quan. Hào kom til makten da hans onkel Sun Xiu, keiser Jing, døde, siden folket da ønsket å ha en eldre keiser med tanke på den nylige ødeleggelsen av Wus allierte Shu Han av Cao Weii 263. Hào viste seg derimot å være et dårlig valg på grunn av sin råskap, ekstravaganse og manglende evne til å løse innenrikssaker, og Wu ble endelig erobret av det nye Jìn-dynastiet, erklært av Sima Yan etter han hadde styrtet den siste Cao Wei-keiseren i 265, i 280, noe som ble slutten på de tre rikers tid. 

Eranavn
Yuánxīng (元興) 264–265
Gānlù (甘露) 265–266
Baǒdǐng (寶鼎) 266–269
Jiànhéng (建衡) 269–271
Fènghuáng (鳳凰) 272–274
Tiāncè (天冊) 275–276
Tiānxǐ (天璽) 276
Tiānjì (天紀) 277–280

 Referanser 

Kategori:Kinesiske keisere