Étaíns friere

Étaíns friere (irsk: Tochmarc Étaíne; engelsk The Wooing of Étaín) er en tidlig tekst fra irsk mytologi.

Teksten består muligens av tre opprinnelige fortellinger som har blitt redigert sammen, og kan i sin sammenredigerte form trolig dateres til 800-tallet.Kilde for sitat og vurderinger er Jan Erik Rekdals innledning til Keltiske myter, 2006 Teksten er kjent fra manuskriptet Lebor na hUidre (ca 1106), og i sin helhet kjent fra Lecans gule bok (ca 1401). Personene det fortelles om er også kjent fra Ulster-syklusen og Konge-syklusen. 

Et hovedmotiv i fortellingen er kjærlighetsforviklinger og romantiske trekanter. Noen av disse forbinder guder og mennesker. 

Hovedguden Dagda røver gudinnen Boann fra hennes ektemann Elcmar; sammen får Dagda og Boann sønnen Óengus, som senere i fortellingen blir helt og hjelper. Alle personene og gudene i fortellingen har doble navn, som gjør at de både kan assosieres med gamle irske guddommer og med nyere myter om de underjordiske.

Tittelpersonen Étaín er en vakker kongsdatter av mulig guddommelig herkomst fra Ulaid. Kong Midir, som fra før er gift med Fuamnach, ønsker å vinne Etian, og sender Óengus til Etains far Ailill; hvor Óengus må utføre flere prøver. Både Óengus og Midir nevnes som tilhørende alvefolket Tuatha Dé Danann. Etter at Etain kommer til Midir gjør Faumnach flere forsøk på å skade henne.

Overkongen Eochaid Airem forelsker seg i Etain, og utfordrer Midir til forskjellige dyster for å vinne henne. Gjennom flere knep fra Midirs side ender Eochaid opp med å ligge med sin egen datter. De får datteren Mess Búachalla, som igjen blir mor til helten Conaire Mór.

Kvinnenes rolle som dronning, herskergudinnen eller jomfru har betydning i fortellingen, og flere samleier skildres. Dette kan forstås som om fortellingen har vært knyttet til seksualritualer. «Initieringen av kongen besto i at han skulle ligge med herskergudinnen om representerte det landet han skulle herske over [...] Tara-festen kalles faktisk 'Tara-samleie' (Feis Temro)».

 Påvirkninger 
Det mellomengelske ridderdiktet Sir Orfeo, fra 12- eller 1300-tallet, skildrer Orfeus som redder sin kone fra alvekongens makt. Teksten inneholder flere fellestrekk med legenden om Étaíns friere, og antas å være påvirket av denne.Laura A. Hibbard, Medieval Romance in England p197-8. New York, 1963

 Referanser 

 Teksten på norsk 
 Fortellingen er utgitt på norsk i antologien Keltiske myter, 2006.

Kategori:Irsk mytologi
Kategori:Bokserien Verdens hellige skrifter