Nouméa

Nouméa er hovedstaden i den franske besittelsen Ny-Caledonia i Melanesia i det sørlige Stillehavet. Byen ligger på den sørlige delen av hovedøya Grande Terre. Ved folketellingen i 2014 var folketallet .Population, ménages et logement par commune, Institut de la Statistique et des Etudes Economique (ISEE).

Byen ligger ved en beskyttet dyphavshavn og har internasjonal lufthavn.  Et nikkelsmelteverk befinner seg i byen. Nouméa er administrasjonssentrum for provinsen Sud. 

 Navn 
Ved grunnleggelsen ble byen kalt Port-de-France, men navnet ble i 1866 endret til Nouméa for å unngå forveksling med Fort-de-France på Martinique. Navnet Nouméa skal være en forfransking av det kanakiske Numea, med uviss betydning.Adrian Room: Placenames of the World: Origins and Meanings of the names for 6,600 Countries, Cities, Territories, Natural Features and Historic Sites. 2. utgave, McFarland & Company, 2006, s. 274.

 Historie 

Byen ble grunnlagt 25. juni 1854 av Louis Tardy de Montravel.«Nouméa», i Lal, Brij V. og Kate Fortune (red.): The Pacific Islands: An Encyclopedia, Honolulu: University of Hawai'i Press, 2000, s. 99-100. Året før hadde Frankrike tatt kontroll over Ny-Caledonia og det var behov for en hovedby.

Byen ble anlagt på en halvøy, på et sted med gode havneforhold. Fort Constantine ble bygget for å forsvare byen.Angleviel, Frédéric: «A history of New Caledonia: a chronological approach and contemporary issues», i Frédéric Angleviel og Stephen I. Levine (red.): New Zealand – New Caledonia: Neighbours, Friends, Partners. La Nouvelle-Zélande et la Nouvelle-Calédonie: Voisins, amis et partenaires, Wellington: Victoria University Press, 2009, s. 65. Det finnes ikke ferskvannskilder på stedet, og vann må ledes inn fra elvene Yahoué og Dumbea et stykke unna.

De første tiårene under fransk styre var Ny-Caledonia straffekoloni og byen vokste på grunn av dette. Byens katedral er bygget av straffanger. Etter at det i 1864 ble funnet nikkel, ble gruvedrift også viktig og byen vokste også på grunn av dette og et nikkelsmelteverk ble bygget. Byen vokste også som handelssted, med ny havn i 1879.Angleviel, 2009, s. 57. Folketallet hadde økt til  i 1927.

Under andre verdenskrig og stillehavskrigen ble Nouméa base for USAs styrker i det sørlige Stillehavet. Både U.S. Army og U.S. Navy hadde baser i og omkring Nouméa og det ble bygget flyplasser ved byen.Rottman, Gordon L.: World War II Pacific Island Guide: A Geo-Military Study, Greenwood Press, 2002, s. 69-71. Besøkt 17. juli 2014 via Questia (krever abonnement).

I 1947 valgte South Pacific Commission byen som sitt hovedsete. Den regionale samarbeidsorganisasjonen, som nå heter Pacific Community, har fortsatt hovedkontor i Nouméa. 

I 1956 ga en ny lov franske oversjøiske områder større selvstyre. Ny-Caledonia fikk status som oversjøisk område (territoire d'outre-mer). Territoriets folkevalgte forsamling fikk sete i Nouméa. 

Økt etterspørsel etter nikkel på 1960-tallet førte til vekst og modernisering av Nouméa. Byen tiltrakk seg arbeidskraft fra landdistriktene og det kom innvandrere fra Wallis- og Futunaøyene, Fransk Polynesia og andre områder i Stillehavet.Angleviel, 2009, s. 65. 

 Demografi 
Byen har vokst ut over sine kommunegrenser og byregionen Stor-Nouméa omfatter i tillegg kommunene Mont-Dore, Dumbéa og Païta. To av tre innbyggere på Ny-Caledonia bor i Stor-Nouméa.«Population en 20009», Isee. Besøkt 27. juli 2014. Arkivert fra originalen av Wayback Machine hos Internet Archive.

 Utdanning og kultur 
Université de la Nouvelle-Calédonie ligger i Nouméa. Blant kulturinstitusjonene er Centre culturel Tjibaou og Musée de Nouvelle-Calédonie.

 Samferdsel 
Nouméa betjenes av La Tontouta–Nouméa internasjonale lufthavn og av Magenta lufthavn for innenrikstrafikk.

 Idrett 
Fotballaget AS Magenta har sin hjemmearena på Stade Numa-Daly i bydelen Magenta.

 Referanser 

 Eksterne lenker 
  (fransk)

Kategori:Kommuner på Ny-Caledonia
Kategori:Hovedsteder i Oseania