Bruttia (gens)

Bruttia var en romersk familie som eksisterte i republikken og inn i keisertiden. Ingen fra dette gens oppnådde viktige embetsposter før vi finner Lucius Bruttius Maximus nevnt som prokonsul på Kypros.

Opprinnelse
Nomenet Bruttius henviser sannsynligvis til at familiens forfedre var fra Bruttium, Italias sydligste region på fastlandet. Bruttierne var et oskisk folkeslag med opprinnelse i Lucania, hvor de erklærte sin uavhengighet i det fjerde åphundre f.Kr. Navnet Bruttii, som de også selv antok, kan ha betydd noe slik som rebeller, eller rømlinger.Diodorus Siculus, Bibliotheca Historica, xvi. 15.Strabo, Geographica, vi. 253 ff.Marcus Junianus Justinus, Historiarum Philippicarum libri XLIV, xxiii. 1.The Oxford Classical Dictionary, 2nd Ed. (1970).

Praenomina
Praenomina brukt av Bruttii-familien, er Lucius, Gaius og Quintus.

Grener og cognomina
Eneste kjente cognomen i familien fra tiden under republikken, er Sura. En rekke etternavn dukker opp imidlertid opp i keisertiden, hvor det ser ut til at alle unntatt Balbus tilhører samme nære familie. De andre er Maximus, Praesens og Crispinus. Familien kom fra Volceii i Luciania, og ser ut til å ha hatt tradisjon for å adoptere navn fra morssiden. At navnene kombineres med Quinctius eller Quintius Crispinus tyder på at medlemmer i familien etter alt å dømme også stammer fra den patrisike familien Quinctii Crispini.Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, William Smith, Editor.

Se også
Liste over romerske gentes

Referanser

Kategori:Romerske gentes