Danuta Siedzikówna

Danuta Helena Siedzikówna (undergrunnsnavn: Inka; også kjent som Danuta Obuchowicz (1928–1946) var en polsk sanitetssøster i 4. eskadron i 5. Wilno-brigade i Hjemmehæren. I 1946 tjenestegjorde hun i brigadens 1. eskadron i Pomorze-regionen. Hun blir regnet som en nasjonal heltinne. Hun ble tatt til fange, torturert og dømt til døden som 17-åring av de kommunistiske myndighetene.

Tidlig liv
Siedzikówna ble født 3. september 1928 i Guszczewina, nær Narewka, Bielsk Podlaski. Hennes far, Wacław Siedzik, ble sendt til Sibir under tsarregimet for sin deltakelse i pro-polsk organisasjoner; han vendte tilbake i 1923. I 1940 ble han arrestert av NKVD og deportert til Russland.

I 1941 ble hun med i Władysław Anderss Polske hær i Vesten; han døde i Teheran i 1943. Hennes mor, Eugenia (født Tymińska), var medlem av Hjemmehæren og ble drept av Gestapo i september 1943. Hun var barnebarn av ingeniør Jan Tyminski og tippoldebarn av russiske oberstløytnant Karl Rjepetsky, hvis levninger ble funnet i Ardahan i 2017.

Siedzikówna vokste opp med søstrene Wiesława og Irena i husholderlodge ved Guszczewina. Etter farens deportasjon flyttet de til Narewka, der de gikk på skole fram til 1939. Under krigen, inntil 1943, studerte de ved Søsterordenen (Salvianerne) i Różanystok nær Dąbrowa Białostocka.

Andre verdenskrig og ettertid
Etter at moren ble drept, sluttet hun seg til Hjemmehæren i slutten av 1943 eller tidlig 1944. Hun fikk medisinsk trening og jobbet som kontorist i Hajnówka etter at sovjetene tok Białystok.

I juni 1945 ble hun arrestert av NKVD/UB mistenkt for samarbeid med antikommunistisk undergrunn. Hun ble frigjort av partisaner under Stanisław Wołonciej "Konus", og tjenestegjorde deretter som medisinsk ordonnans. Pseudonymet "Inka" ble tatt i bruk i denne perioden.

Brigaden ble oppløst i september 1945. Hun tok arbeid under dekknavnet Danuta Obuchowicz, men ble remobilisert i januar 1946. Tidlig i våren 1946 reiste hun til Gdańsk for å hente medisinsk utstyr på ordre fra festningsledelsen.

Den 20. juli 1946 ble hun arrestert av UB i Gdańsk. Hun ble torturert, men nektet å røpe undergrunnskontakter. Interrogasjonene ble ifølge kilder ledet av UB-offiseren Józef Bik (også kjent som Gawerski/Bukar).

Rettssak og henrettelse
Hun ble anklaget for aktiv medvirkning i angrep mot politifolk ved Podjazy, til tross for hennes rolle som feltmedisiner. Vitneforklaringer var motstridende.

Til tross for hennes unge alder (17), ble hun dømt til døden. President Bolesław Bierut nektet benådning. Hun ble henrettet ved skyting i fengselets kjeller i Gdańsk 28. august 1946, fire dager før sin 18-årsdag.Jerzy Morawski, "Lepiej, że ja jedna zginę", Rzeczpospolita 11. mars 2000.

Dagen før henrettelsen smuglet hun ut et brev der hun skrev: «Vær så snill å si til bestemor at jeg har handlet riktig. Ifølge vitner ropte hun «Lenge leve Polen!» og «Lenge leve Łupaszko!» ved henrettelsen.

Henrettelsesprotokollen ble signert av flere embetsmenn, og hennes levninger ble funnet i 2014 og bekreftet via DNA i 2015. En offisiell begravelse fant sted 28. august 2016 i Gdańsk.

Ettertid og heder
Den 11. november 2006 ble hun post mortem tildelt Offiserskorset av Order of Polonia Restituta av president Lech Kaczyński. I 2017 utga NBP en sølvmynt som en del av serien "Cursed Soldiers".

Polens president Andrzej Duda utstedte en resolusjon om utnevnelse av Danuta Siedzikówna til den første offisersgraden.

Kulturelle referanser
Film
 2007: Film «Inka 1946. Ja jedna zginę» med Karolina Kominek‑Skuratowicz.
 2015: Dokumentar «Inka. Zachowałam się jak trzeba» av Arkadiusz Gołebiewski.

Musikk
 2012: Hip‑hop-låten «Inka» av Tadek.
 2013: «Panny wyklęte»-prosjekt med låtene «Walczyk» og «Jedna chwila».

Teater
 2000: Teaterstykket «Na etapie» av Tomasz A. Żak/Nie Teraz Theatre.

Poesi
 Diktsamling «Ars Lublinica» (2011) med diktet «Inka» av Katarzyna Bednarska.

Ettermæle og minnesmerker
 Inka‑parken i Sopot
 Skoler, speidergrupper og munnleg gymnas ved flere byer
 Minnetavler og monumenter i Gdańsk, Sopot, Kraków, Białystok, Narewka, American Czestochowa m.m.

Privatliv
Hun var barnebarn av Helena Tymińska (født Rzepecka) og greve Jan Tymiński, og hadde flere familiære forbindelser innen polsk nasjonalisme. Hun var søsteren til Wiesława Korzeń og grandtanten til Dr. Anna Tertel, en arkitekt, byplanlegger og kunstner, samt tremenning til Paweł Hur og tippoldebarn av Karol Rzepecki.

 Referanser 

Kategori:Polakker fra andre verdenskrig
Kategori:Ordenen Polonia Restituta