Hattifnattene

Hattifnattene (finlandssvensk hattifnattarna eller hatifnattarna) er vesen i Tove Janssons bøker om Mummitrollet.

De er små, sylinderformede, og kan beskrives som «elektriske spøkelser som skremmer mange».«Mummiuniverset»; Uke-Adressa, 9. august 2014 De er tause vesner som alltid vandrer omkring hvileløst; døve og stumme, og uten behov for mat eller drikke.Hattifatteners; moomin.com De opptrer alltid i oddetall. De holder til på Hattifnattøya, og når det er tordenvær samler de seg sammen ved kjempegranen, eller ved en stolpe med et barometer på. Etter tordenværet er de ladet, og farlige å berøre.
Hattifnattene er tilstede i mummiuniverset helt fra den første boka, Småtrollene og den store oversvømmelsen (1945). Mummipappa henviser ofte til hattifnattene som en del av sin ville og eventyrlige ungdom, uten at det gis detaljer. I novellesamlingen Det usynlige barnet (1962) forteller novellen «Hattifnattenes hemmelighet» om Mummipappas reise ut til Hattifnattøya, hvor han hilses med respekt.

I tegneserien Mummitrollet opptrer hattifnattene fra første episode. Her er de masete og innspåslitne – og familiemedlemmer, mens de i bøkene framstår som hemmelighetsfulle og dragende.Anders Heger. «Kant og drømmen om poteter». Etterord i Mummi, Tove Janssons samlede tegneserier. Bind 1. Cappelen forlag, 2008. ISBN 978-82-28710-8

 Referanser 

Kategori:Mummitrollet
Kategori:Animerte figurer