Pagan-dynastiet

Pagan-dynastiet (burmesisk: ပုဂံခေတ်; IPA: ) eller Paganriket (også stavet Bagan), også kjent som Det første burmesiske imperiet i sin storhetstid, var det første kongedømmet som forente regionene som i dag utgjør det moderne landet Burma (i dag Republikken Unionen Myanmar), og eksisterte fra 849 til 1287 (mens Pagan-kongefamiliens historie kan spores tilbake til det andre århundre). Pagan styrte over Irrawaddy-regionen i 250 år, og la slik grunnlaget for spredningen av burmesisk språk og kultur, førte til at etniske burmesere (bamarer) befolket Øvre Burma og til at theravadabuddhismen vokste på det sørøstasiatiske fastlandet. Kongedømmet kollapset etter en Yuán-mongolsk invasjon i 1287, og ble etterfulgt av en 250 år lang periode hvor landet var oppløst, som varte fram til midten av det sekstende århundre, da Taungoo-dynastiet gjenforente Burma.

 Historie 
Kongedømmet hadde sitt opphav i en liten befestet bosetning kalt Pagan, som burmeserne grunnla i 849, etter at de nylig hadde kommet til sentralsletteområdet rundt Irrawaddy fra Kongedømmet Nanzhao i dagens Yunnan. I løpet av de neste to hundre årene utvidet kongedømmet seg til de nærliggende områdene, og i 1057 erobret kong Anawratha Thaton-kongedømmet i Nedre Burma. Fram til slutten av det tolvte århundre hadde Anawrathas etterfølgere utvidet rikets innflytelse lengre sørover til den øvre delen av Malayahalvøya, og i alle fall til Salween i øst, den nåværende grensa mot Kina i nord og i vest til det nordlige Arakan og chinenes hauhområder. De burmesiske krøniker hevder at Pagan også hadde suzerenitet over hele Chao Phrayaelvedalen og over det nedre Malaya ned til Malakkastredet. På midten av 1100-tallet var det meste av det sørøstasiatiske fastlandet kontrollert enten av Pagankongeriket eller av Khmerriket.

Det burmesiske språket og kulturen ble gradvis dominerende i hele Irrawaddy-dalen, og overtok der etter pyu-, mon og palikulturene fram til slutten av det tolvte århundre. Theravadabuddhisme ble spredt helt ned på landsbynivå, selv om tantriske og brahmiske religioner, mahayanabuddhisme og animisme også ble praktisert på alle samfunnsnivå. Pagankongene bygde over 10 000 buddhistiske templer i hovedstadsområdet rundt Pagan, hvorav omtrent 3000 har overlevd fram til i dag. De velstående donerte også skattefrie land til religiøse autoriteter.

Fra det trettende århundre gikk riket inn i en nedgangstid siden den stadig økende skattefrie religiøse rikdommen – i 1280-åra hadde to tredjedeler av Øvre Burmas dyrkbare jord blitt overdratt til religiøse autoriteter – påvirket kongens evne til å sikre lojaliteten til rikets soldater. Dette førte til om omfattende sirkel av indre stridigheter og ytre press fra monene, mongolene og shanene.

Fra begynnelsen av det trettende århundre hadde shanene begynt å omringe Paganriket fra nord og øst. Mongolene, som tidligere hadde erobret Yunnan, burmesernes tidligere hjemland, startet sine invasjoner av Burma i 1277, og i 1287 inntok de hovedstaden, som førte til slutten på Pagans 250 år lange styre over Irrawaddy-dalen og områdene rundt denne. Kongedømmet ble delt inn i en rekke mindre riket, og det kom til å ta ennå 250 år før riket igjen ble gjenforent, da av Taungoo-dynastiet.

 Konger 
Thatbinnyutempelet fra 1100-tallet, 2006. Dette er med sine 61 m Pagans høyeste tempel.|thumb

 Navn Periode Slektsforhold Notater Thamudarit 107-152 AD  Grunnla Pagan, den første paganbystaten, som besto av nitten løst sammenbundne landsbyer i Yon-Lutt-Kyon-området. Yathekyaung 152-167 Pyusawhtis lærer Pyusawhti 167-242 Thamudarits svigersønn Omdøpte byen til  "Ar-Yee-Ma-Da-Na." Htiminyin 242-299 Sønn Yinminpaik 299-324 Sønn Paikthinli 324-344 Sønn Thinlikyang 344-387 Sønn Grunnleggeren av den andre paganbystaten, omdøpt som "Thiripyatsaya." Kyaungdurit 387-412 Sønn Thihtan 412-439 Sønn Thuyai 439-494 Ikke beslektet Tre ikkekonglige troneranere (Rakhaman, Mookhaman og Thuyai) overtok tronen. Mookhaman ble konge i tre måneder, men så vant Thuyai maktkampen. Tharamunhpya 494-516 Thihtans sønn Thaiktaing 516-523 Sønn Grunnleggeren av den tredje paganbystaten og omdøpt som "Tanpawadi." Thilikyaungnge 523-532 Sønn Thinlipaik 532-547 Bror Hkanlaung 547-557 Bror Hkanlat 557-569 Bror Htuntaik 569-582 Sønn Htunpyit 582-598 Sønn Htunchit 598-613 Sønn Popa Sawrahan 613-640 Troneraner; prest  Shwe Onthi 640-652 Svigersønn  Peitthon 652-660 Bror Peittaung 660-710 Sønn Ngahkwe 710-716 Bror Myinkywe 716-726 Svigersønn Ikke kongelig, tilranet seg tronen, slaveetterkommer. Theinkha 726-734 Kongelig, valgt av hoffet. Theinsun 734-744 Sønn Shwelaung 744-753 Sønn Htuntwin 753-762 Sønn Shwemauk 762-785 Sønn Tun Lat 785-802 Bror Sawkhinhnit 802-829 Sønn Hkelu 829-846 Sønn Pyinbya 846-878 Sønn Flyttet hovedstaden fra Tampawadi (i dag Pwsaw) til Pagans nåværende beliggenhet i sitt tredje år som konge. Den tredje paganbyen. Tannet 878-906 Sønn Sale Ngahkwe 906-915 Kongelig troneraner Theinhko 915-931 Sønn Nyaung-u Sawrahan (Taungthugyi) 931-964 Troneraner Kunhsaw Kyaunghpyu 964-986 Tannets sønn Giftet seg med alle de tre dronningene til Nyaung-u Sawrahan. Kyiso 986-992 Nyaung-u Sawrahans sønn  Sokkate 992-1044 Bror Anawrahta 1044–1077 Kunhsaw Kyaunghpyus sønn Paganrikets grunnlegger Sawlu 1077–1084 Sønn Kyanzittha 1084–1113 Valgt Alaungsithu 1113–1160 Barnebarn Narathu 1160–1165 Sønn Naratheinkha 1165–1174 Sønn Narapatisithu 1174–1211 Bror Htilominlo (Nanntaungmyarmin) 1211–1230 Sønn Nayatheinkha-Usana (Minyin) 1231-1235 Sønn Kyaswa 1234–1250 Bror Uzana 1250–1256 Sønn Minyin 1256 Sønn Styrte i kun to måneder. Narathihapate 1256–1287 Bror Pagans siste uavhengige konge. Kyawswa 1287–1298 Narathihapates sønn Mongolenes vasall Sawhnit 1298–1325 Sønn Pagans visekonge under Myinsaing. Sawmonhnit (Uzana II) 1325–1369 Sønn Pagans visekonge.

 Eksterne lenker 


Kategori:Myanmars historie
Kategori:Tidligere stater i Sørøst-Asia
Kategori:Stater og territorier etablert i 849
Kategori:Stater og territorier opphørt i 1287

de:Bagan#Geschichte
pl:Pagan (Mjanma)#Historia