Sygnafylke

Sygnafylke (Norrønt: Sygnafylkí), var ett av de historiske fylkene i Norge, som inngikk i Gulatingslag. Sygnafylke tilsvarer i hovedtrekk regionen Sogn i dagens Vestland fylke, det vil si bygdene og fjordstrøkene rundt Sognefjorden. Folket som bodde der ble kalt for sygnir (nå kalt sogninger).Krag (2005): 69

Det var vanlig i middelalderen å inndele fylkene i halvfylker, i dette tilfellet Nyrđri hlutr (Indre Sogn) og Syđri hlutr (Ytre Sogn), som danner opphavet til de senere fogderier. Sogn fogderi ble opprettet i 1530 og delt i to i 1630, ett for Indre Sogn og ett for Ytre.

Sygnafylke kom under Bergenhus hovedlen og senere Bergenhus stiftamt. Da stiftamtet ble delt i 1763 ble det gamle Sygnafylke en del av Nordre Bergenhus amt, sammen med det gamle Firdafylke. Amtet fikk navnet Sogn og Fjordane fylke i 1919.

Skipreider
Sygnafylke var inndelt i 16 skipreider:
Syđri hlutr (Ytre Sogn):
 Lámvika
 Kleifvalla
 Hvamseyjar
 Víkr
 Þjúga
 Sýrstrandar
Nyrđri hlutr (Indre Sogn):
 Nóra
 Sóknadal
 Aurland
 Sólvarna
 Marheimsfjöru
 Lustrar
 Jóstrudal
 Árdal
 Læradal
 Borgundar

 Referanser 

 Litteratur 
Krag, Claus: Vikingtid og rikssamling. Aschehougs Norgeshistorie, Aschehoug, Oslo 2008

Kategori:Landskap i Norge
Kategori:Norrøn tid i Norge
Kategori:Vestlands geografi