Adolf Erman

Johann Peter Adolf Erman (født 31. oktober 1854 i Berlin, død 26. juni 1937 i Berlin) var en tysk egyptolog. Han var sønn av Georg Adolf Erman.

Erman ble dosent og i 1883 ekstra ordinær professor i egyptologi ved Berlins universitet, Han ble direktør for Berlin-museets egyptiske avdeling i 1885 etter Karl Richard Lepsius død og var 1893-1923 ordinær professor ved universitetet. Han ble først og fremst kjent som grammatiker og forfattet i dette mange bidrag til "Zeitschrift für ägyptische Sprache und Alterthumskunde", hvor han etter hvert også ledet redaksjonen. Han skrev dessuten flere bøker: Neuägyptische Grammatik (1880), Die Sprache des Papyrus Westcar (1889) og Ägyptische Grammatik (1894; nytt opplag 1902). 

I sitt verk Ägypten und ägyptisches Leben im Altertum (1885; andre opplag 1896) ga Erman en kulturhistorisk framstilling av oldtidens Egypt og fylte dermed lenge følt behov både innenfor og utenfor egyptologien. Han ble medlem av det prøyssiske vitenskapsakademi i 1895 og av svenske Kungliga Vetenskapsakademien i 1927.

 Priser (utvalg) 
 1917 – Pour le Mérite für Wissenschaften und Künste

 Referanser 

 Eksterne lenker 
 Erman i Nordisk familjebok, 1904–1926. 
 Supplement i Nordisk familjebok

Kategori:Tyske egyptologer
Kategori:Tyske professorer
Kategori:Professorer ved Humboldt-Universität zu Berlin
Kategori:Medlemmer av Kungliga Vetenskapsakademien
Kategori:Medlemmer av Det prøyssiske vitenskapsakademiet
Kategori:Personer fra Berlin
Kategori:Fødsler i 1854
Kategori:Dødsfall i 1937