Luciano Berio

Luciano Berio (1925–2003) var en italiensk komponist.

Berio var en pionér på elektronisk musikk og kjent for sine eksperimentelle verk.

 Verk 
 Thema (Omaggio a Joyce), 1958
 Sequenza I, 1958 
 Circles, 1960
 Visage, 1961
 Passaggio (messa in scena), 1961–1962
 Folk Songs, 1964
 Laborintus II; med dette verket vant han Prix Italia i  1966
 Gesti, 1966 (Verk for altblokkfløyte solo)
 Chemins II, 1967
 O King, 1968
 Sinfonia, 1968
 Tilegnet Leonard Bernstein; Bestillingsverk for New York Philharmonic som uroppførte verket med Swingle Singers  i 1968 under ledelse av Berio selv. Den endelige femsatsige versjon ble uroppført på Donaueschinger Musiktage med Südwestfunk-Orkester Ernest Bour.
 Recital I (for Cathy), 1972
 A-Ronne, 1975
 Cries of London, 1976. Verk med 7 satser for SSAATTBB. 
 Corale, 1981
 Un Re in ascolto, 1983
 Ofanìm, 1988 (rev. 2000)
 Outis, 1996
 Cronaca del Luogo, 1999 
 Sequenza XIV, 2002
 Stanze, 2003

 Referanser 

 Litteratur 
 Seither, Charlotte: Dissoziation als Prozeß. Sincronie for string quartet von Luciano Berio, Kassel, Bärenreiter 2000, ISBN 3-7618-1466-6 
 Metzger, Heinz-Klaus, Riehn, Rainer und Tadday, Ulrich (red.): Musik-Konzepte. Luciano Berio, München, edition text + kritik 2005, 124 S., ISBN 3-88377-784-6 
 Gartmann, Thomas: ... dass nichts an sich jemals vollendet ist. Untersuchungen zum Instrumentalschaffen von Luciano Berio, 2. Aufl., Bern, Haupt 1997, 177 S., ISBN 3-258-05646-3 (Dissertation)
 Dressen, Norbert: Sprache und Musik bei Luciano Berio. Untersuchungen zu seinen Vokalkompositionen, Regensburg 1982, ISBN 3-7649-2258-3

 Eksterne lenker 



 Luciano Berio hos Universal Edition

 Litteratur om Luciano Berio i  Bibliographie des Musikschrifttums
 Tempo Reale, grunnlagt av Luciano Berio i 1987 – Villa Strozzi, Firenze

Kategori:Italienske komponister
Kategori:Personer fra Imperia