Egil Haxthow

Egil Haxthow (født 24. juni 1924, død 3. januar 2014) var en norsk jurist og forfatter.

Hans hørespilldebut Den store Charlotte handlet om et paradokst hat-kjærlighetsforhold mellom ektefolk. Haxthows andre stykke Polsk visitt beretter hvorledes den kalde krigen kommer mellom to mennesker som tilfeldigvis møter hverandre. Det ble valgt ut til å representere Norge i Prix Italia i 1980. 

 Bibliografi 
 1990: Calamaritos (noveller)
 1988: Winthrows hus (roman)
 1987: Elena spiller Chopin (roman)
 1986: Diamanter og hakekors (roman)
 1984: En skål med oliven (roman)
 1983: Polsk visitt (hørespill)
 1983: Dagen (hørespill)
 1979: Den store Charlotte (hørespill)
 1976: Kjære Brams (roman)
 1966: Men Torgrim er død (roman)
 1964: Det er jo deg jeg er glad i (roman) (Psevdonym: Gunnar Vigan)

 Referanser 

 Kilder 
 Hartenstein, Tilman: Det usynlige teatret: Radioteatrets historie 1926-2001, Oslo 2001, s. 211
 Kulturnett.no / Kunstnere og artister / Egil Haxthow

 Eksterne lenker 


Kategori:Norske forfattere