Leo Tindemans

Leonard Clemence «Leo» Tindemans (født 16. april 1922 i Zwijndrecht nær Antwerpen i Belgia, død 26. desember 2014 i Edegem«L’ancien Premier ministre Leo Tindemans est décédé», lesoir.be, 26. desember 2014. Lest 27. desember 2014.) var en belgisk politiker for partiet Christelijke Volkspartij. Han var landets statsminister fra april 1974 til oktober 1978.

Liv og virke
 Bakgrunn
Tindemans kom fra en katolsk familie. Han tok grunneksamen i økonomi fra St. Ignatius' handelshøyskole i Antwerpen og en doktoreksamen fra universitetet i Gent. Han virket som professor ved det katolske universitet i Leuven årene 1958–1965. Tindemans spesialiserte seg på forskning om forskjellige økonomiske og sosiale faktorers langsiktige innvirkning på utviklingen innen jordbruk, turisme og handel.

Politisk karriere
Tindemans ble i 1958 generalsekretær for den flamske del av Christelijke Volkspartij. Han ble innvalgt i den belgiske nasjonalforsamlingen i 1961, var ordfører i Edegem fra 1965 til 1973 og hadde forskjellige ministerposter:Short biography of Leo Tindemans, Centre Virtuel de la Connaissance sur l'Europe. Lest 6. desember 2015. Han handelsminister (1968-1971), landbruksminister (1972) og også visestatsminister og budsjettminister (1973–1974).

Statsminister, senere høyere verv
Han var statsminister i to påfølgende regjeringer, fra 25. april 1974 til 10. desember 1978. Fra 1982 til 1989 var han utenriksminister i Belgia.  

Tindemans var også aktiv i europeisk politikk og europeisk integrasjon. Han ble i 1976 den første leder for det nystiftede Det europeiske folkeparti.«Leo Tindemans: former Belgian Prime Minister», The Independet, 1. januar 2015. Lest 6. desember 2015. Han var medlem av Europaparlamentet i periodene 1979 til 1981 og 1989 til 1999.

I 1979 fikk han  personlige stemmer ved valget til Europaparlamentet, noe som var rekord ved noe valg i Belgia. Tindemans er først og fremst kjent for Egmontpakten (Fellesskapspakten) fra 1978 og Tindemansrapporten fra 1975.

Ved Egmontpakten fra 1978 ble fastslått en bestemt kompetansefordeling mellom parlamentets to kamre og de regionale parlamentene. Ifølge pakten skulle Brussel få samme status som øvrige regioner (en konsesjon til vallonerne) og hovedstadens kommuner skulle ikke få utvides (en konsesjon til flamlenderne).

På Paris-møtet i 1974 oppfordret Europas stats- og regjeringssjefer Tindemans til å utarbeide en rapport i det øyemål at EF skulle omformes til en europeisk union, det senere EU. I 1975 presenterte han sin rapport, Tindemansrapporten. I rapporten ble det foreslått at medlemsstatene skulle samles i en union og at denne unionen skulle bestå av en felles utenrikspolitikk, en økonomisk og monetær union (ØMU), en felles europeisk politikk innen regional utvikling, industri, forskning og energi. Rapporten foreslo å styrke institusjonene ved for eksempel å gi Europaparlamentet økt makt. I rapporten fremførte Tindemans sin mening at unionen måtte bli mer synlig i borgernes hverdag ved satsing på å forbedre levekår og et forsterket rettsvern.

I 1976 ble Tindemans tildelt Karlsprisen.Der Karlspreisträger 1976 Leo Tindemans, Der Internationale Karlspreis zu Aachen.

 Referanser 

 Eksterne lenker 




Kategori:Belgiske politikere
Kategori:Belgias statsministre
Kategori:Belgiske borgermestere
Kategori:Belgiske medlemmer av Europaparlamentet
Kategori:Karlsprisen
Kategori:Personer fra distriktet Antwerpen