Rauk

Rauk (norrønt: hraukr, «dynge; stabel»«rauk», NAOB er en bratt frittstående klippe eller et fjell, ofte betegnet som et restfjell, formet av erosjon; et geologisk fenomen som kan oppstå når relativt mykere bergarter på en kyst eroderer. Resultatet kan bli en fjellformasjon med stupbratte sider på alle kanter, en rauk. Erosjonen skyldes dels havet og bølgekraft, men ikke minst is. Is kombinert med tidevann har vært en viktig geologisk kraft i kystlandskap som har vært dekket av isbreer og havis. Strandflaten langs Norges vestkyst er skapt av disse naturkreftene, som stadig er i full virksomhet i Arktis og Antarktis. Restfjell med bratte sider i strandflaten er benevnt som rauk.

I svenske kystlandskap finnes det rauker på Gotland, som Hoburgsgubben og Jungfrun, og på Öland. Raukene på den svenske østersjøkysten er mindre enn i den norske strandflaten. I Norge finnes det karakteristiske rauker på vestsiden av Porsangerfjorden.

«Rauk» er et gutnisk ord, avledet fra norrønt, dokumentert i skriftlig svensk fra 1852, «rauk», SAOB rotbeslekta via urnordiske hraukr med blant annet råge og dialektuttale rök i betydninga skyl.«skyl», «rök»SAOB

 Se også 
 Monolitt
 Staur (geologi)

 Referanser 

 Litteratur 
 Motrøen, Terje (2000): Strandflatens dannelse – kystlandskapet som spiser seg inn i landblokken.  (tekst på archive.org)

 Eksterne lenker 


Kategori:Kyst- og havlandformer
Kategori:Geologi