Elisabeth Lønnå

Elisabeth Lønnå (født 16. mars 1947) er en norsk historiker, som er spesialist på den norske kvinnebevegelsens historie.

Lønnå tok i 1975 hovedfag i historie og ble i 2004 dr. philos., begge deler ved Universitetet i Oslo. Hun har i en årrekke arbeidet som lektor, og var fra 1993 til 1995 ansatt som forsker ved Senter for kvinneforskning ved Universitetet i Oslo med et prosjekt om Norsk Kvinnesaksforenings historie; prosjektet var finansiert av Bente Onsager Lund og resulterte i boken Stolthet og kvinnekamp: Norsk Kvinnesaksforenings historie fra 1913.

Hun har vært landsstyremedlem i Norsk Kvinnesaksforening. Hun mottok Gina Krog-prisen i 2009 og ble utnevnt til æresmedlem av Norsk Kvinnesaksforening i 2020.

Hun er datter av jurist, Ap-politiker og lokalhistoriker Finn Lønnå og kvinnesakskvinnen Bodil Lønnå, som var aktiv i Norsk Kvinnesaksforening i 1950-årene.

 Bibliografi 
 Stolthet og kvinnekamp: Norsk Kvinnesaksforenings historie fra 1913, Oslo: Gyldendal i samarbeid med Norsk Kvinnesaksforening, 1996, ISBN 82-05-24495-2
 Helga Eng: Psykolog og pedagog i barnets århundre, Bergen: Fagbokforlaget, 2002, ISBN 82-7674-773-6
 Kvinner på kartet: en kulturhistorisk byvandring i Fredrikstad, redigert av Hild Haaheim og Elisabeth Lønnå, Fredrikstad: Hvitveis forlag, 2004, ISBN 82-7549-018-9
 Pågangsmot og omsorg: Fredrikstad sanitetsforening 1905–2005, Fredrikstad: Hvitveis forlag, 2005, ISBN 82-7549-021-9
 Sjøens kvinner: ute og hjemme, Oslo: Spartacus Forlag, 2010, ISBN 978-82-304-0061-6

Referanser

 Eksterne lenker 
 Elisabeth Lønnå, Spartacus forlag
 Sjelegranskeren , KILDEN Informasjonssenter for kjønnsforskning

Kategori:Norske historikere
Kategori:Norske sakprosaforfattere
Kategori:Medlemmer av Norsk Kvinnesaksforening
Kategori:Vitenskapelig ansatte ved Universitetet i Oslo