Geisli

Geisli («Solstrålen») er et dikt, eller skaldekvad, av den norsk-islandske presten og skalden Einar Skuleson, skrevet i drápastilen, som en hyllning til rikshelgenen Olav den hellige. Diktet ble først fremført, av Einar selv, i Nidarosdomen i 1153, ved etableringen av Nidaros erkebispedømme, i nærvær av de tre samkongene Øystein Haraldsson, Sigurd Munn og Inge Krokrygg.Opplysninger fra Ødegårds innledning til 1982-utgaven. Både kongene, og den nyinnsatte erkebiskopen Jon Birgersson blir tiltalt først i kvadet, i strofene 8-9.

I diktet blir både Olav og Jesus Kristus omtalt som «solstrålen», som den som bringer lyset og varmen til Norden. Diktet er et vitnesbyrd om den voksende Olavskultusen, og gjengir flere historier om mirakuløse helbredelser som skal ha skjedd ved Olavs grav.

 Referanser 

 Moderne utgaver 
 I antologien Norrøne kristenkvæde, 1928, oversatt av Erik Eggen
 Oversettelsen også utgitt i sjette bind av bokverket Den Norrøne litteraturen (1961–63).
 Geisli. Gjendiktet av Knut Ødegård; illustrert av Bjørn Bjørneboe. Tiden forlag, 1982. ISBN 82-10-02200-8
 Utgaven gjenutgitt i forbindelse med erkebispesetets 850-årsjubileum; Tapir akademisk forlag, 2003. ISBN 978-82-519-1875-6 
 Teksten også gjengitt i Gjør døren høy, kirken i Norge 1000 år. Aschehoug, 1995
 Teksten også gjengitt i Draumkvedet, og tekster fra norrøn middelalder, 2004
 Teksten også gjengitt i Flatøybok, bind 1, 2014

Kategori:Norske dikt
Kategori:Norrøn litteratur
Kategori:Kristne tekster
Kategori:Olav den hellige
Kategori:Bokserien Verdens hellige skrifter
Kategori:1153