Rory McIlroy

Rory McIlroy (født 1989) er en nordirsk profesjonell golfspiller. Han spiller på både PGA- og Europatouren. Han har 29 seire på PGA-touren og 19 på Europatouren. Han har vunnet fem major-turneringer; US Open i 2011, The Open Championship i 2014, PGA Championship i 2012 og 2014 og Masters Tournament i 2025. I mars 2012 ble han den 16. spilleren som toppet golfens verdensranking. Med seieren i Masters i 2025 ble han den sjette spilleren som klarte en Career Grand Slam ved å ha vunnet alle fire major-turneringene en gang. 

 Amatørkarriere 
I 2006 vant McIlroy europamesterskapet for amatører. Han debuterte i en Europatour-turnering som sekstenåring i British Masters i 2005, og klarte cuten i Dubai i 2007.  

 Som profesjonell 
thumb

 2007 
McIlroy ble profesjonell i september 2007. Selv om dette var sent i sesongen, rakk han likevel to topp-10-plasseringer den sesongen, og endte på 95.-plass på pengelisten.  

 2008 
I 2008 tapte han sitt første omspill om en seier på Europatouren, da han måtte ta til takke med andreplassen i Omega European Masters. Denne plasseringen, og en 7.-plass i Irish Open, bidro til en 36.-plass på pengelisten.

 2009 
I februar 2009 kom den første seieren på Europatouren, da han vant Dubai Desert Classic.  Seieren der førte han opp på 16.-plass på den offisielle verdensrankingen.  Han fikk sin første topp-10-plassering i en major-turnering da han ble nummer tre i PGA Championship. Han endte sesongen på andreplass på Europatourens pengeliste, nå kalt Race to Dubai, og på 9.-plass på verdensrankingen.

 2010 
I begynnelsen av 2010 måtte McIlroy ta et par ukers pause fra golfen på grunn av en vond rygg.  Men i mai var han tilbake, og vant Quail Hollow Championship på PGA-touren. I The Open Championship ledet han etter første dag med en rekordrunde, 63 slag. Dagen etter var han uheldig med værforholdene, og gikk rundt The Old Course på 80 slag. Han endte likevel mesterskapet på en delt tredjeplass.  Også i sesongens siste major-turnering, PGA-mesterskapet, lå han lenge godt an, men endte på en ny tredjeplass.

 2011 
Han fortsatte med godt spill i major-turneringer i 2011, først i Masters. Han ledet etter både første, andre og tredje dag. Men på turneringens siste dag hadde han en katastroferunde på 80 slag, det dårligste finalerunderesultatet noensinne i Masters av en spiller som hadde ledet etter tre dager. Han endte på en delt 15.-plass. 

Også sesongens andre major, US Open, begynte strålende med turneringsrekorder både etter 36 (11 under par) og 54 hull (14 under par). Det endte med seier, hans første major-seier og andre seier på PGA-touren, og med rekordscore for US Open, 268 slag (16 under par), åtte slag foran nummer to, Jason Day.

På tampen av året ble det også seier i Hong Kong Open på Europatouren.

McIlroy ble i dronningens nyttårsliste for 2012 utnevnt til medlem av Order of the British Empire.New Year Honours List 2012 , Directgov.

 2012 
Etter å ha konsentrert seg kun om Europatouren i 2011, var McIlroy tilbake som medlem på PGA-touren foran 2012-sesongen. Han endte opp med å vinne pengelisten på begge tourene i 2012, et år der han blant annet vant det amerikanske PGA-mesterskapet for første gang, hans andre majortittel. Som i US Open året før var seiersmarginen på hele åtte slag. 

Han vant Honda Classic tidlig på sesongen, og to av turneringene i FedEx Cup-sluttspillet senere på året. Han måtte imidlertid gi tapt om seieren i selve FedEx-cupen. McIlroy avsluttet 2012 med å vinne finaleturneringen på Europatouren, DP World Tour Championship, en turnering der han befestet stillingen som vinner av Race to Dubai.

 2013 
McIlroy var suveren verdensener i starten av 2013-sesongen, og skrev under en innbringende utstyrs- og sponsoravtale med Nike ved inngangen av året. Han slet imidlertid med å følge opp sesongene i forveien. I slutten av mars mistet han førsteplassen på verdensrankingen til Tiger Woods. Det var først på slutten av året, i Australian Open, at han bokførte årets eneste seier.

 2014 
I starten av 2014 var McIlroy mer stabil i toppen av resultatlistene enn året i forveien, og i slutten av mars fikk han sin første seier på en av de to store tourene på nesten halvannen år, da han vant BMW PGA Championship. Det var starten på en sterk rekke med resultater. I juli og august vant han de tre største turneringene som ble spilt i de to månedene, majorturneringene The Open Championship og PGA-mesterskapet, samt WGC-turneringen Bridgestone Invitational. 

Han vant pengelisten både på Europatouren og PGA-touren, og ble for andre gang i karrieren vinner av Race to Dubai. 

 2015 
McIlroy vant for andre gang i karrieren Omega Dubai Desert Classic, turneringen som var den første profesjonelle turneringen han gikk til topps i. I mai vant McIlroy for andre gang en WGC-turnering, da han gikk til topps Cadillac Match Play Championship i San Francisco. Hans tredje seier for sesongen kom i mai, da han vant Wells Fargo Championship på PGA-touren. Et skadeavbrekk førte til at McIlroy ikke fikk muligheten til å forsvare tittelen i The Open Championship. Han avsluttet sesongen med å vinne DP World Tour Championship, og dermed Race to Dubai for tredje gang i karrieren.

 2016 
McIlroy vant for første gang i karrieren Dubai Duty Free Irish Open, turneringen han siden 2015 selv har vært vertskap for. Han vant før første gang i karrieren den lukrative FedEx-cupen, etter å ha vunnet to av turneringene i sluttspillet.

 2021 
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 ble han nummer 4, etter å ha tapt omspill  mot seks andre spillere om bronsemedaljen.

 Meritter 
 Seire på PGA-touren (29) 
 2025 AT&T Pebble Beach Pro-Am, The Players Championship, Masters Tournament
 2024 Zurich Classic of New Orleans, Wells Fargo Championship, 
 2023 Genesis Scottish Open
 2022 Canadian Open, The Tour Championship, CJ Cup  
 2021 Wells Fargo Championship, CJ Cup
 2019 The Players Championship, Canadian Open, The Tour Championship, WGC-HSBC Champions
 2018 Arnold Palmer Invitational
 2016 Deutsche Bank Championship, The Tour Championship
 2015 WGC-Cadillac Match Play Championship, Wells Fargo Championship
 2014 The Open Championship, WGC-Bridgestone Invitational, PGA Championship
 2012 The Honda Classic, PGA Championship, Deutsche Bank Championship, BMW Championship
 2011 US Open
 2010 Quail Hollow Championship

 Seire på Europatouren (13) 
 2016 Dubai Duty Free Irish Open
 2015 Omega Dubai Desert Classic, WGC-Cadillac Match Play Championship, DP World Tour Championship
 2014 BMW Championship, The Open Championship, WGC-Bridgestone Invitational, PGA Championship
 2012 PGA Championship, DP World Tour Championship, Dubai
 2011 US Open, UBS Hong Kong Open
 2009 Dubai Desert Classic

 Seire på Australasiatisk PGA-tour (1) 
 2013 Australian Open

 Seire som amatør (1) 
 2006 EM for amatører

 Deltakelse i lagturneringer 
 Ryder Cup: 2010, 2012, 2014, 2016, 2018, 2021, 2023
 World Cup (for Irland): 2009, 2011
 Seve Trophy: 2009

 Som amatør 
 Junior Ryder Cup: 2004
 Eisenhower Trophy: 2006
 Walker Cup: 2007
 European Amateur Team Championship: 2007

 Referanser 

 Eksterne lenker 




Kategori:Nordirske golfspillere
Kategori:Order of the British Empire (MBE)
Kategori:Vinnere av FedEx-cupen
Kategori:Deltakere for Irland under Sommer-OL 2020
Kategori:Golfspillere under Sommer-OL 2020
Kategori:Deltakere for Irland under Sommer-OL 2024
Kategori:Golfspillere under Sommer-OL 2024
Kategori:Personer fra Louisville