Mmm … Prepare to Be Swayed

Mmm ... Prepare to Be Swayed er debutalbumet fra Sway (Espen Lind), utgitt i . Det kom ut på MCA/Polygram.

Lind brukte ingen studiomusikere eller eksterne låtskrivere, og produserte også albumet selv. Intensjonen til Lind var å gi ut en hybrid mellom rock'n'roll og dance. «Da har man klubb-beaten i bunn og tekst og refreng. Dette får folk ut på dansegulvet, samtidig som tekst og melodi gir sterkere identitet. Det er viktig å gjøre noe nytt, og jeg vet at folk liker gitarsound». Om singelen «Yum Yum Gimme Some» uttalte han: «Yum yum Gimme Some er noe man sier hvis man ser en snerten jente på gaten. Det er et ganske vanlig uttrykk. I TV-serien Våre verste år blir det stadig brukt»."Yum yum", Spirit 5/1995

Mottakelse
Musikktidsskriftene ga diametralt ulike anmeldelser. Hege Ulstein i Beat var nærmest hatefull med en ener: «Espen Lind, alias Sway, er en slags syk, syk blanding av Prince på elendig syre og Jan Werner Danielsen. Det høres ikke bra ut». Referansene til andre artister var «tomme pastisjer som i beste fall ikke evner stort annet enn å gi tilhørerne ynkelige kick i en femten sekunders tid, før man oppdager hvor sørgelig det egentlig står til med norsk musikk når makkverk som dette oppnår ørens lyd».Albumanmeldelse av Hege Ulstein, Beat 9/1995

Redaktør Arild Rønsen i Puls mente det stikk motsatte. Albumet begynte «langt i overkant glitrende!» og avsluttet med «en rein maktdemonstrasjon». «Låtene er strålende, produksjonen er i Goldie-klassen, og Sway synger med en autoritet som er hinsides. Vi snakker en hitsingel-prosent som bare Michael Jackson kan matche».Albumanmeldelse av Arild Rønsen, Puls 18/1995 Sway fikk også en positiv anmeldelse i det nordnorske tidsskriftet Hammarn.Albumanmeldelse av Jens Harald Eilertsen, Hammarn 2/1995

Natt og Dag la seg midt i mellom med en treer. Albumet var flere ting på en gang, «en fascinerende og til tider plump blanding av musikalske elementer» som vippet «mellom det storslåtte og det tyggegummipregede». De musikalske og vokale referansene til Sway var kanskje tydeligere enn ønskelig, da de «hjemsøker låtene». I tillegg framsto det «viktigere at låtene virker 'tøffe' enn at de formidler et innhold. Hvor det tekniske er upåklagelig og det åndelige er fraværende».Albumanmeldelse av Gaute Drevdal, Natt og Dag 8/1995

Sporliste
 «Driven By the Devil»
 «Yum Yum Gimme Some»
 «Leather»
 «Sweat»
 «Bisexual Teens»
 «Missing Her Then»
 «The Last Day of My Life»
 «Blast Yer Brain»
 «American Love»

Referanser

 Eksterne lenker 


Kategori:Debutalbum fra 1995
Kategori:Espen Lind-album