Liste over mottakere av Nobels fredspris

Liste over mottakere av Nobels fredspris er en oversikt over mottakere av Nobels fredspris fra etableringen av prisen i 1901 og frem til i dag. Nobels fredspris anses for å være en av verdens mest prestisjetunge priser.

Nobels fredspris deles ut hvert år av Den Norske Nobelkomite «til den person som har arbeidet mest eller best for brorskap mellom nasjoner, for avskaffing eller minsking av armeer samt for arbeid og fremming av fredskongresser». Fredsprisen er én av fem nobelpriser og deles ut av Den Norske Nobelkomite, som består av fem personer valgt av Stortinget.The Nobel Foundation 

Per 2023 har fredsprisen blitt delt ut 104 ganger. Av de 104 prisene har 70 blitt tildelt én mottaker, 31 priser har blitt delt mellom to mottakere og tre priser (1994, 2011 og 2022) har blitt delt mellom tre mottakere. Totalt har det vært 140 mottakere av Nobels fredspris, hvorav 110 enkeltpersoner og 27 organisasjoner (Røde Kors og FNs høykommissær for flyktninger har blitt tildelt prisen henholdsvis tre og to ganger). I noen tilfeller har organsiasjonen og dens leder delt prisen. Av enkeltpersonene som har mottatt prisen er det 18 kvinner, den første var Bertha von Suttner i 1905. Den yngste mottakeren til nå er Malala Yousafzai, 17 år da hun mottok prisen i 2014, mens den eldste til nå er Józef Rotblat, 87 år da han mottok prisen i 1995. Til år 2000 var gjennomsnittsalderen 62 år for 87 individuell mottakere og av disse var 10 kvinner (andelen kvinner økte i løpet av de første 100 år). De første 75 årene dominerte Vest-Europa og Nord-Amerika blant mottakerne; og det var bare fire prismottakere fra Latin-Amerika, Afrika og Asia til og med 1975.

Liste
+Pristakere År  Bilde  Vinner(e)  Land  Begrunnelse1901 frameless|upright=0.3 Henri Dunant Sveits «for hans humanitære innsats for å hjelpe sårede soldater og å etablere internasjonal forståelse»frameless|upright=0.3Frédéric Passy Frankrike «for hans livslange arbeid for internasjonale fredskonferanser, diplomati og voldgift».1902frameless|upright=0.3 Élie Ducommun Sveits «for hans utrettelige og dyktige ledelse av det internasjonale fredsbyrå i Bern.»  frameless|upright=0.3 Charles Albert Gobat Sveits «for hans eminente administrasjon av Den interparlamentariske union»  1903frameless|upright=0.3 Randal Cremer Storbritannia «for hans langvarige og dedikerte innsats for fredssaken og voldgift» 1904 frameless|upright=0.3 Folkerettsinstituttet Belgia «for arbeidet gjennom lovgivning å utvikle fredelige bånd mellom nasjoene og for å gjøre krigens lover mer humane» 1905frameless|upright=0.3 Bertha von Suttner Østerrike-Ungarn «for sitt modige arbeid i å bekjempe krigens redsler.» 1906frameless|upright=0.3 Theodore Roosevelt USA «for sitt vellykkede arbeid i å avslutte den blodige krig som nylig raste mellom to av verdens stormakter, Japan og Russland (den russisk-japanske krig)»  1907frameless|upright=0.3 Ernesto Teodoro Moneta Italia «for hans arbeid i pressen og i fredskonferanser, både offentlig og privat, for å skape forståelse mellom Frankrike og Italia.»Utdelingen av prisen ble som følge av Oscar IIs død to dager tidligere, begrenset til selve kunngjøringen. Den ble foretatt av statsminister Jørgen Løvland, 10. desember 1907, i Nobelinstituttets festsal.Aftenposten 12. desember 1907.frameless|upright=0.3 Louis Renault  Frankrike Bidrag til inngåelsen av Genèvekonvensjonene og Haag-konvensjonene av 1899 og 1907Utdelingen av prisen ble som følge av Oscar IIs død to dager tidligere, begrenset til selve kunngjøringen. Den ble foretatt av statsminister Jørgen Løvland, 10. desember 1907, i Nobelinstituttets festsal. 1908frameless|upright=0.3 Klas Pontus Arnoldson Sverige «for deres langvarige arbeid for fredssaken som politikere, ledere av fredsorganisasjoner, talere og forfattere» frameless|upright=0.3 Fredrik Bajer Danmark 1909frameless|upright=0.3Auguste Beernaert Belgia «for deres fremragende rolle i den internasjonale bevegelse for fred og voldgift»frameless|upright=0.3 Paul-Henri-Benjamin d’Estournelles de Constant Frankrike 1910 frameless|upright=0.3 Det internasjonale fredsbyrå Sveits «for å ha virket som en forbindelse mellom fredsbevegelsene i de ulike land, og ha hjulpet dem til å organisere verdenskonferansene for den internasjonale fredsbevegelse.» 1911frameless|upright=0.3 Tobias Michael Carel Asser Nederland «for sin rolle som medstifter av Folkerettsinstituttet, initiativtaker til konferansene for internasjonal privatrett (Haag-konferansen for internasjonal privatrett) og som pioner på feltet for internasjonale juridiske forbindelser.»frameless|upright=0.3 Alfred Hermann Fried Østerrike-Ungarn «for hans anstrengelser for å vise og kjempe mot det han anså som hovedgrunnen til at krig oppstår, nemlig anarkiet i internasjonale forbindelser. » 1912frameless|upright=0.3 Elihu Root USA «for å skape bedre forståelse mellom landene i Nord- og Sør-Amerika og ta initiativ til voldgiftsavtaler mellom USA og andre land.»Root mottok prisen for 1912 i 1913, etter at Nobelkomiteen i løpet av 1912 ikke hadde funnet en verdig mottaker. Etter reglene kunne prisen reserveres til året etter. 1913frameless|upright=0.3 Henri La Fontaine Belgia «for hans enestående bidrag til organiseringen av internasjonal sameksistens.» 1914-1916Ingen tildeling 1917 frameless|upright=0.3 Den internasjonale Røde Kors-komiteen Sveits «for innsatsen for å ta vare på sårede soldater, krigsfanger og deres familier.»  1918Ingen tildeling 1919frameless|upright=0.3 Woodrow Wilson USA «for sin innsats som grunnlegger av Folkeforbundet» 1920 frameless|upright=0.3 Léon Bourgeois Frankrike «for sin langvarige bidrag til freds og rettferdighet og for sin fremstående rolle ved etableringen av Folkeforbundet.» 1921frameless|upright=0.3Hjalmar Branting Sverige «for deres livslange bidrag til fredssaken og organisert internasjonalt samkvem» frameless|upright=0.3 Christian Lous Lange Norge 1922frameless|upright=0.3Fridtjof Nansen Norge «for hans førende rolle i repatrieringen av krigsfanger, i internasjonalt hjelpearbeid og som Folkeforbundets flyktningekommissær.» 1923Ingen tildeling 1924 1925 frameless|upright=0.3 Austen Chamberlain Storbritannia «for hans avgjørende innsats for å etablere Locarnotraktaten»frameless|upright=0.3 Charles G. Dawes USA «for hans avgjørende rolle i etableringen av Dawesplanen» 1926 frameless|upright=0.3 Aristide Briand Frankrike «for deres avgjørende innsats for å etablere Locarnotraktaten» frameless|upright=0.3 Gustav Stresemann Tyskland 1927 frameless|upright=0.3 Ferdinand Edouard Buisson Frankrike «for deres innsats i Frankrike og Tyskland for å skape opinion for internasjonalt samarbeid» frameless|upright=0.3 Ludwig Quidde Tyskland 1928Ingen tildeling 1929frameless|upright=0.3 Frank B. Kellogg USA «for hans avgjørende innsats for å etablere Briand-Kellogg-pakten»Kellogg mottok prisen for 1929 i 1930. Nobelkomiteen hadde i løpet av 1929 ikke funnet en verdig mottaker til prisen dette året. Etter reglene kunne prisen reserveres til året etter. 1930 frameless|upright=0.3 Nathan Söderblom Sverige «for å fremme kristen enhet, og å fremme en ny tenkemåte som er nødvendig for å realisere fred mellom nasjonene.» 1931frameless|upright=0.3 Jane Addams USA «for deres iherdige innsats for å gjenopplive fredsidealet og fredstanken i deres hjemland, så vel som i hele menneskeheten.» frameless|upright=0.3 Nicholas Murray Butler USA 1932Ingen tildeling 1933 frameless|upright=0.3 Norman Angell Storbritannia «for gjennom sitt forfatterskap å ha avslørt illusjonene om krigens muligheter, og fremlagt en overbevisende argumentasjon for internasjonalt samarbeid og fred.» Angell mottok prisen for 1933 i 1934. Nobelkomiteen hadde i løpet av 1933 ikke funnet en verdig mottaker til prisen dette året. Etter reglene kunne prisen reserveres til året etter. 1934frameless|upright=0.3 Arthur Henderson Storbritannia «for hans utrettelige kamp og modige innsats som president for nedrustningskonferansen i Genève 1931₋1934.» 1935frameless|upright=0.3 Carl von Ossietzky Tyskland «for hans verdifulle bidrag til fredens sak.»Tildelt i 1936 in absentia, da han ble nektet pass av den tyske regjeringen. Ossietzky mottok prisen for 1935 i 1936. Nobelkomiteen hadde i løpet av 1935 ikke funnet en verdig mottaker til prisen dette året. Etter reglene kunne prisen reserveres til året etter. 1936frameless|upright=0.3 Carlos Saavedra Lamas Argentina «for hans rolle som grunnlegger av den argentinske antikrigsavtale av 1933, som han brukte til å megle mellom Paraguay og Bolivia (Chacokrigen)» 1937 frameless|upright=0.3 Robert Cecil Storbritannia «Skribent i Former Lord Privy Seal; grunnlegger og president i den internasjonale fredskampanjen» 1938 frameless|upright=0.3 Nansens internasjonale kontor for flyktninger Sveits «En internasjonal hjelpeorganisasjon stiftet av Fridtjof Nansen i 1921» 1939-1943  Ingen tildeling 1944 frameless|upright=0.3 Den internasjonale Røde Kors-komiteen Sveits«for det store arbeidet som ble utført under krigen på vegne av all humanitet» Røde Kors mottok prisen for 1944 i 1945. Nobelkomiteen hadde i løpet av 1944 ikke funnet en verdig mottaker til prisen dette året. Etter reglene kunne prisen reserveres til året etter. 1945frameless|upright=0.3 Cordell Hull USA «for hans utrettelige arbeid for internasjonal forståelse og hans sentrale rolle i å etablere De forente nasjoner.» 1946 frameless|upright=0.3 Emily Greene Balch USA «for hennes livslange arbeid for fredens sak»frameless|upright=0.3 John Raleigh Mott USA «for hans bidrag til etableringen av et fredsbevegelse i formen av et religiøst brorskap på tvers av nasjonale grenser» 1947 Friends Service Council Storbritannia «for deres pionerinnsatsen innenfor den internasjonale fredsbevegelsen og for det lidenskapelige innsats for å fjerne menneskelig lidelse og fremme brorskap mellom nasjoner» Begge organisasjonene har utspring i kirkesamfunnet Vennenes samfunn («Kvekerne»), som hadde et 300-årsjubileum i 1947. frameless|upright=0.3American Friends Service Committee USA 1948Ingen tildeling 1949 frameless|upright=0.3 John Boyd Orr Storbritannia «for livslangt virke for å bekjempe sult og nød, og derved fjerne hovedårsaken til militære konflikter og krig.» 1950 frameless|upright=0.3 Ralph Bunche USA «for hans arbeid som megler i Palestina 1948-1949» 1951 frameless|upright=0.3 Léon Jouhaux Frankrike «for å ha viet sitt liv til kampen mot krig gjennom å fremme sosial rettferdighet og brorskap mellom mennesker og nasjoner.» 1952 frameless|upright=0.3 Albert Schweitzer Frankrike «for hans altruisme, ærefrykt for livet, og utrettelge humanitære arbeid, som har bidratt til å bevare ideen om brorskap mellom mennesker og nasjoner.» Grunnlegger av sykehus i Lambaréné (République de Gabon) 1953frameless|upright=0.3 George Marshall USA «for å foreslå og lede planen for økonomisk gjenreising av Europa (Marshallplanen).» 1954 frameless|upright=0.3 FNs høykommissær for flyktninger Sveits «for arbeidet med å lege krigens sår ved å skaffe hjelp og beskyttelse for flyktninger over hele verden.» 1955Ingen tildeling 1956 1957 107x107pk Lester B. Pearson Canada «for hans avgjørende bidrag til å utplassere United Nations Emergency Force under Suezkrisen» 1958frameless|upright=0.3 Dominique Pire Belgia «for hans arbeid for å hjelpe flyktninger ut av flyktningeleirene og returnere til et liv i frihet og verdighet.»  1959 frameless|upright=0.3 Philip John Noel-Baker Storbritannia «for hans langvarige bidrag til nedrustning og fred.» 1960 frameless|upright=0.3 Albert Lutuli Sør-Afrika «for hans ikke-voldelige kamp mot apartheid.» Lutuli mottok prisen for 1960 i 1961. Nobelkomiteen hadde i løpet av 1960 ikke funnet en verdig mottaker til prisen dette året. Etter reglene kunne prisen reserveres til året etter. 1961frameless|upright=0.3 Dag Hammarskjöld Sverige «for å utvikle FN til en effektiv og konstruktiv internasjonal organisasjon, i stand til å opprettholde prinsipper og målsettinger i FN-charteret» 1962frameless|upright=0.3 Linus Pauling USA «for sin kamp mot det kjernefysiske våpenkappløpet mellom øst og vest» 1963 frameless|upright=0.3 Den internasjonale Røde Kors-komiteen Sveits«for å fremme prinsippene i Genevekonvensjonen og samarbeid med FN»frameless|upright=0.3 Det internasjonale forbundet av Røde Kors- og Røde Halvmåneforeninger Sveits 1964frameless|upright=0.3 Martin Luther King jr. USA «for sin ikke-voldelige kamp for sivile rettigheter for den afroamerikanske befolkning»  1965frameless|upright=0.3 UNICEF FN «for sine anstrengelser for å bedre solidariteten mellom nasjonene og å minske forskjellen mellom rike og fattige stater. » 1966Ingen tildeling 1967 1968 frameless|upright=0.3 René Cassin Frankrike «for sin kamp for å sikre menneskerettigheter slik de fremgår av menneskerettighetserklæringen» 1969 frameless|upright=0.3 Den internasjonale arbeidsorganisasjonen FN«for å skape internasjonal rett som sikret bestemte krav til arbeidsmiljøet i alle land» 1970frameless|upright=0.3 Norman E. Borlaug USA «for å ha gitt et velbegrunnet håp - den grønne revolusjon» 1971frameless|upright=0.3 Willy Brandt Vest-Tyskland «for å berede grunnen for en meningsfull dialog mellom øst og vest». 1972Ingen tildeling1973frameless|upright=0.3 Henry A. Kissinger USA«for sammen å ha fremforhandlet våpenhvilen i Vietnam i 1973.» frameless|upright=0.3Lê Ðức Thọ 
(takket neiOssietzky er tidenes fredsprisvinner)Vietnam 
(Nord-Vietnam)1974 frameless|upright=0.3 Seán MacBride Irland «for hans arbeid for å sikre og utvikle menneskerettigheter i hele verden.» frameless|upright=0.3 Eisaku Sato Japan «for sitt bidrag til å stabilisere forholdene i Stillehavsområdet og for å ha signert Ikkespredningsavtalen.» 1975 frameless|upright=0.3 Andrej Sakharov Sovjetunionen «for hans kamp for menneskerettigheter i Sovjetunionen, for nedrustning og for samarbeid mellom alle nasjoner» 1976frameless|upright=0.3 Betty WilliamsStorbritannia «for den modige innsats i å etablere en bevegelse for å få slutt på volden i Nord-Irland» Williams og Corrigan mottok prisen for 1976 i 1977. Nobelkomiteen hadde i løpet av 1976 ikke funnet en verdig mottaker til prisen dette året. Etter reglene kunne prisen reserveres til året etter.frameless|upright=0.3 Mairead Corrigan Storbritannia 1977 90x90pk Amnesty International Storbritannia «for å beskytte menneskerettighetene over hele verden» 1978 frameless|upright=0.3 Anwar Sadat Egypt «for sammen å ha fremforhandlet fred mellom Egypt og Israel i 1978» (Camp David-avtalen).frameless|upright=0.3Menachem BeginIsrael 1979frameless|upright=0.3 Moder Teresa India «for hennes arbeid med å lindre en lidende menneskehet». Grunnlegger av Missionaries of Charity. 1980 frameless|upright=0.3 Adolfo Pérez Esquivel Argentina «for å være en kilde til inspirasjon for undertrykte mennesker, særlig i Latin-Amerika». 1981 frameless|upright=0.3 FNs høykommissær for flyktninger FN «for å fremme de fundamentale menneskerettigheter for flyktninger.»  1982frameless|upright=0.3 Alva Myrdal Sverige «for deres arbeid for nedrustning og våpenfrie soner» frameless|upright=0.3Alfonso García RoblesMexico 1983frameless|upright=0.3 Lech Wałęsa Polen «for ikke voldelig kamp for frie fagorganisasjoner og menneskerettigheter i Polen.» Grunnlegger av Solidarność 1984frameless|upright=0.3 Desmond Mpilo Tutu Sør-Afrika «for sin rolle som samlende leder i den ikke-voldelige kampen for å løse problemet med apartheid i Sør-Afrika.»  1985 frameless|upright=0.3 Den internasjonale legeforening mot atomkrig USA «for spredning av autoritativ informasjon og for å skape en bevissthet om de katastrofale konsekvensene av en atomkrig.» 1986frameless|upright=0.3 Elie Wiesel USA «for å være en budbringer til menneskeheten, hans budskap er et av fred, forsoning og verdighet.» 1987frameless|upright=0.3 Óscar Arias Sánchez Costa Rica «for hans arbeid for varig fred i Mellom-Amerika.» 1988frameless|upright=0.3 FNs fredsbevarende styrker FN «for å hindre militære konflikter og skape rom for forhandlinger.»  1989frameless|upright=0.3 Tenzin Gyatso (Dalai Lama) Tibet «for å argumentere for fredelige løsninger basert på toleranse og gjensidig respekt, med formålet å bevare den historiske og kulturelle arv til sitt folk. » 1990frameless|upright=0.3 Mikhail Gorbatsjov Sovjetunionen «for hans ledende rolle i de radikale endringer i forbindelsene mellom øst og vest.» 1991 frameless|upright=0.3 Aung San Suu Kyi Myanmar «for hennes ikke-voldelige kamp for demokrati og menneskerettigheter»(in absentia – husarrest i Burma) 1992frameless|upright=0.3 Rigoberta Menchú Tum Guatemala «for hennes arbeid for sosial rettferdighet og etno-kulturell forsoning basert på respekt for urfolks rettigheter» 1993frameless|upright=0.3 Nelson Mandela Sør-Afrika «for deres arbeid for fredelig avvikling av apartheidregimet, og for å legge grunnlaget for et nytt, demokratisk Sør-Afrika»frameless|upright=0.3 Frederik Willem de Klerk Sør-Afrika 1994frameless|upright=0.3 Yasir ArafatPalestina «for deres anstrengelser for å skape fred i Midt-Østen»frameless|upright=0.3Yitzhak Rabin Israelframeless|upright=0.3Shimon Peres  Israel 1995 frameless|upright=0.3 Józef Rotblat Storbritannia «for deres innsats for å reduserte atomvåpenets rolle i internasjonal politikk, og på lengre sikt eliminere slike våpen» frameless|upright=0.3Pugwash-bevegelsen Canada 1996frameless|upright=0.3 Carlos Filipe Ximenes Belo Øst-Timor «for deres innsats for en rettferdig og fredelig løsning på konflikten i Øst-Timor»frameless|upright=0.3José Ramos-Horta Øst-Timor 1997 frameless|upright=0.3 Den internasjonale kampanjen mot landminerUSA «for sitt arbeid for å forby og fjerning av antipersonellminer»frameless|upright=0.3Jody Williams USA 1998frameless|upright=0.3 John Hume Storbritannia «for deres forsøk med å finne en fredelig løsning på konflikten i Nord-Irland»frameless|upright=0.3David Trimble Storbritannia 1999  Leger Uten Grenser Sveits «som en anerkjennelse av organisasjonens banebrytende humanitære innsats på flere kontinenter» 2000frameless|upright=0.3 Kim Dae-jung Sør-Korea «for hans arbeid for demokrati og menneskerettigheter i Sør-Korea og i Øst-Asia generelt og for fred og forsoning med Nord-Korea i særdeleshet» 2001 frameless|upright=0.3 FN  «for deres arbeid for en bedre organisert og mer fredelig verden»frameless|upright=0.3|Kofi Annan, Photo: Harry WadKofi AnnanGhana 2002frameless|upright=0.3 Jimmy Carter USA «for hans tiår med iherdig innsats for fredelige løsninger på internasjonale konflikter, for å fremme demokrati og menneskerettigheter og for å fremme økonomisk og sosial utvikling» 2003 frameless|upright=0.3  Shirin Ebadi Iran «for hennes innsats for demokrati og menneskerettigheter. Hun har spesielt fokusert på kampen for rettighetene til kvinner og barn» 2004frameless|upright=0.3 Wangari Maathai Kenya «for hennes bidrag til bærekraftig utvikling, demokrati og fred» 2005frameless|upright=0.3 Det internasjonale atomenergibyrået Østerrike «for deres innsats for å hindre at kjernefysisk energi blir brukt til militære formål og for at kjernefysisk energi til sivile formål blir benyttet på sikrest mulig måte»frameless|upright=0.3Mohamed ElBaradeiEgypt 2006frameless|upright=0.3 Muhammad Yunus Bangladesh «for å fremme økonomisk og sosiale utvikling nedenfra». frameless|upright=0.3Grameen BankBangladesh 2007frameless|upright=0.3FNs klimapanelSveits «for deres innsats for å skape og spre større kunnskap om menneskeskapte klimaendringer, og å legge grunnlag for de tiltak som er nødvendig for å motvirke disse endringene»frameless|upright=0.3 Al Gore USA 2008frameless|upright=0.3 Martti Ahtisaari Finland «for sin viktige innsats for å løse internasjonale konflikter på flere kontinenter gjennom mer enn tre tiår» 2009frameless|upright=0.3 Barack Obama USA «for hans ekstraordinære forsøk på å styrke internasjonal diplomati og samhandling mellom mennesker» 2010frameless|upright=0.3 Liu Xiaobo Kina «for hans lange og ikke-voldelige kamp for fundamentale menneskerettigheter i Kina»(in absentia – internert i Folkerepublikken Kina)2011 frameless|upright=0.3 Leymah GboweeLiberia«for deres ikke-voldelige kamp for kvinners sikkerhet og deres rett til full deltakelse i fredsbyggende arbeid» frameless|upright=0.3 Ellen Johnson Sirleaf frameless|upright=0.3 Tawakkol Karman Jemen 2012 frameless|upright=0.3 Den europeiske union  «Unionen og dens forløpere har gjennom mer enn seks tiår bidratt til å fremme fred og forsoning, demokrati og menneskerettigheter i Europa.»«Nobels fredspris for 2012», nobelprize.org, 12. oktober 2012. Besøkt 12. oktober 2012. 2013 frameless|upright=0.3 Organisasjonen for forbud mot kjemiske våpen  «For omfattende innsats for å utrydde kjemiske våpen.»«The Nobel Peace Prize for 2013», nobelprize.org, 11. oktober 2013. Besøkt 11. oktober 2013. 2014 frameless|upright=0.3 Kailash Satyarthi India «For deres kamp mot undertrykkelsen av barn og ungdom og for alle barns rett til utdannelse.»«The Nobel Peace Prize for 2014», nobelprize.org, 10. oktober 2014. Besøkt 10. oktober 2014. frameless|upright=0.3 Malala Yousafzai Pakistan 2015 frameless|upright=0.3 Den tunisiske kvartetten for nasjonal dialog Tunisia «For dens avgjørende bidrag til byggingen av et pluralistisk demokrati i Tunisia i kjølvannet av jasminrevolusjonen i 2011.» 2016 frameless|upright=0.3 Juan Manuel Santos Colombia For «hans iherdige innsats for å bringe den mer enn 50 år lange borgerkrigen i landet til opphør» 2017 frameless|upright=0.3 Den internasjonale kampanjen for forbud mot atomvåpen (ICAN)  «for sitt arbeid med å påpeke de katastrofale humanitære konsekvensene av enhver bruk av atomvåpen og for sin banebrytende innsats for å få til et traktatfestet forbud mot slike våpen.» 2018 frameless|upright=0.3 Denis Mukwege Kongo«for deres kamp mot seksualisert vold brukt som våpen i krig og væpnede konflikter» frameless|upright=0.3 Nadia Murad Irak 2019 frameless|upright=0.3|alt=Abiy Ahmed Abiy Ahmed Etiopia «for hans innsats for fred og mellomstatlig samarbeid, og da særlig for hans avgjørende initiativ for å løse grensekonflikten med nabolandet Eritrea.» 2020 frameless|upright=0.3|alt=Verdens matvareprograms logo Verdens matvareprogram FN «for dets innsats i kampen mot sult, for dets bidrag til å skape forutsetninger for fred i konfliktutsatte områder, og for å være en pådriver i arbeidet mot bruken av sult som et våpen i krig og konflikt.» 2021 frameless|upright=0.3|alt=Maria Ressa Maria Ressa Filippinene «for sin modige kamp for ytringsfrihet i Filippinene og Russland.» frameless|upright=0.3|alt=Dmitrij Muratov Dmitrij Muratov Russland 2022 frameless|upright=0.3|alt=Aljes Bjaljatski Aljes Bjaljatski Belarus for å ha «stått opp for retten til maktkritikk og grunnleggende rettigheter for borgerne.»  Memorial Russland frameless|upright=0.3|alt=Senteret for sivile rettigheter Senteret for sivile rettigheter Ukraina2023 frameless|upright=0.3|alt=Narges Mohammadi  Narges Mohammadi Iran«for hennes kamp mot undertrykking av kvinner i Iran og hennes kamp for menneskerettigheter og frihet for alle»2024  Nihon Hidankyō Japan «for sine forsøk på å oppnå en verden fri for atomvåpen, og for å demonstrere gjennom vitneforklaring at atomvåpen aldri må brukes igjen».2025 frameless|upright=0.3|alt=María Corina Machado María Corina Machado Venezuela «for sitt utrettelige arbeid for å sikre demokratiske rettigheter for folket i Venezuela, og for sin kamp for en rettferdig og fredelig overgang fra diktatur til folkestyre.».

Noter

Referanser

 Eksterne lenker 



Nobels fredspris