George Whipple

George Hoyt Whipple (1878–1976) var en amerikansk lege og patolog. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1934, sammen med landsmennene George Richards Minot og William Parry Murphy for deres oppdagelser vedrørende leverbehandling i tilfeller av anemi.

George Whipple ble utnevnt til professor i 1909 i Baltimore ved Johns Hopkins University, i 1914 kom han til Berkeley, og i 1931 til Rochester.Werner E. Gerabek: Whipple, Georg Hoyt. In: Werner E. Gerabek, Bernhard D. Haage, Gundolf Keil, Wolfgang Wegner (Hrsg.): Enzyklopädie Medizingeschichte. De Gruyter, Berlin / New York 2005, ISBN 3-11-015714-4, S. 1483.

I 1924 fikk Murphy hunder til å blø for og gjøre dem anemiske, for  deretter å mate han dem med ulike stoffer og måle forbedringen. Han  oppdaget at inntak av store mengder lever syntes å kurrere sykdommen.  Minot og Whipple satte deretter i gang med å kjemisk isolere helbredende  stoff, og til slutt var de i stand til å isolere  vitaminB12 fra leveren.

 Referanser 

 Eksterne lenker 

Kategori:Leger fra USA
Kategori:Patologer
Kategori:Nobelprisvinnere fra USA
Kategori:Nobelprisvinnere (fysiologi eller medisin)
Kategori:Personer fra Grafton County i New Hampshire
Kategori:Fødsler i 1878
Kategori:Dødsfall i 1976