Hove gård

Hove, i noen kilder også skrevet som Haave, er en matrikkelgård på sørvestre del av Tromøya i Arendal kommune. Gården ligger på et nes, med havet på yttersiden, og Hovekilen på innsiden. Hovekilen er et beskyttet havneområde, men kun egnet for mindre fartøyer. Merdø og Gjessøya er nærmeste naboskap til Hove. Matrikkelgården Hove besto fram til 1942 kun av ett bruksnummer, og hadde en eier. I 1942 ble gården kjøpt av staten, og tatt i bruk av okkupasjonsmakten. Gården eies i dag av Arendal kommune.Gunnar Molden: Tromøyfolk gjennom tidene. Bind II. s. 64.

Hovedbygningen er fra omtrent 1725, og ble oppført etter at den opprinnelige bygningen brant.

Under gården har det til tider vært en eller to husmannsplasser, og tidlig på 1800-tallet ble det drevet garveri på gården.Gunnar Molden: Tromøyfolk gjennom tidene. Bind II. s. 67- 68.

 Jordbruk og poteter 
Hove er en del av Raet og grunnen består av morenejord og sand. Gården Hove har derfor lettdyrket selv-drenerende jord, og var derfor et gunstig sted for tidlig jordbruk. Det har igjennom tidene blitt drevet omfattende jordbruk på gården, og det hevdes at stedet er det første i Norge hvor det ble dyrket poteter. Dette er dokumentert i toldskriver Nils Aalholms hagedagbok for 31. mai 1757, hvor det står skrevet i hagedagboken for 31. mai 1757 at det er «observeret Potatoes at opkomme». I 1773 ble det satt 5 015 poteter på gården. Hove gård kunne på 1800-tallet, sammen med andre gårder nær Hovekilen, utvikle et moderne jordbruk basert på salg av produkter i Arendal. Det var grei transport av varer via sjøveien inn til byen.

 Eiere 
Første gang Hove nevnes er som halvgården «Hoffue» i 1593. Den var da krongods. Den 19. mai 1659 ble gården pantsatt mot et lån på {{formatnum:20000 riksdaler}}. Den 31. mai 1663 solgte kongen Hove til Oluf (Ole) Jensen Brun. Dette var en del av krongodssalget hvor den dansk-norske stat, ved kongen, solgte store jordeiendommer for å finansiere krigføring. Kjøperen var en formuende kjøpmann i Arendal. Om Ole Jensen og hans familie bodde på Hove er uvisst.Gunnar Molden: Tromøyfolk gjennom tidene. Bind II. s. 66.

Det var så forskjellige eiere frem til 1737, hvor Mathias Jensen Aalholm kjøpte gården. Gåren var i familiens eie frem til 1891, hvor den ble solgt av skipsreder Nils Aalholm til skipsbygger Anders Henriksen Friisø som eide Friisøen Skibsverft. Den ble så solgt i 1913, denne gang til apoteker Onsager og A. Evensby, som igjen solgte den til trelasthandler Chr. Hauge. Han hugget ut skogen tilhørende gården. Skogen ble så vernet av Tromøy herredstyre som vedtar «Vernevedtægter» i 1914 etter lov om «Værneskogens bevarelse og mod skogenes ødelæggelse» av 1893. Hauge solgte gården videre i 1915 til Knut Engelskjøn.

I 1942, under andre verdenskrig ble gården kjøpt av staten og okkupasjonsmakten tok gården i bruk til militære formål. Det ble anlagt en luftvernskole (Feld Flakartillerie-schule (Nord) 50) og gårdens innmark ble bygget ut med over 70 bygninger av tyskerne. Etter krigen overtok det norske forsvaret, og anla rekruttskole for luftvernartilleriet. Skolen opphørte i 1963, og Statens Bygge- og Eiendomsdirektorat (dagens Statsbygg) utviklet stedet til leirsenter. Eiendommen ble i 1998 solgt til Arendal kommune, som siden 2002 har lagt driftsansvaret til Hove drifts- og utviklingsselskap, et selskap som er eid 100% av kommunen.

 Referanser 

 Se også 
 Hove
 Hove leir
 Hovefestivalen

 Kilder 
Hove Leirsenter – Hove gård
Aaks – Hove skog 
Aaks – Tromøypoteten 
Aaks – Hove leir, fra krig til rock 

Kategori:Gårder i Arendal
Kategori:Byggverk i Arendal