Usman dan Fodio

Shaihu Usman dan Fodio (arabisk: عثمان بن فودي ، عثمان دان فوديو‎; født 15. desember 1754, død 20. april 1817), født Usuman ɓii Foduye, også kjent som Shaikh Usman Ibn Fodio, Shehu Uthman Dan Fuduye eller Shehu Usman dan Fodio, var grunnleggeren av Sokoto-kalifatet i det som nå er Nigeria, og en religiøs lærer, forfatter og muhammedansk reformist. 

Liv og virke
 Bakgrunn
Dan Fodio var en av de urbaniserte, etniske fulaniene som bodde i hausastatene i dagens Nord-Nigeria. 
Virke
Usman var en lærer innenfor maliki-lovskolen og qadiriyyah-sufi-ordenen som bodde i bystaten Gobir fram til 1802, da han ble motivert av reformistbevegelser og under økende undertrykkelse fra lokale myndigheter under Usmans tidligere elev Yunfa ledet sine tilhengere i eksil. Dette eksilet begynte en politisk og sosial revolusjon som spredte seg fra Gobir gjennom dagens Nigeria og Kamerun, og som ble etterfulgt av en etnisk fulani-ledet jihadbevegelse i deler av Vest-Afrika. Dan Fodio nektet å ta for stor fordel av lederskapet i opprøret, og mens han forhandlet fram avtaler med religiøse reformister og jihadledere andre steder i Afrika, og etter hvert ga han det faktiske lederskapet over til sin sønn, Muhammed Bello. 

Dan Fodio skrev mer enn ett hundre bøker om religion, styresett, kultur og samfunn. Han utarbeidet en kritikk mot datidens afrikanskmuslimske elite, som han regnet som grådige, med deres høye skatter, og hedenske og som han mente brøt med sharialovenes standard. Han fremmed også lesekyndighet og lærdom, også blant kvinner, og flere av han døtre, som Nana Asma'u, ble senere lærde eller forfattere. Hans bøker og ordtak blir fremdeles ofte sitert i dag, og i Nigeria blir han ofte vennskapelig referert til som Shehu. Enkelte av hans tilhengere regnet dan Fodio som en mujaddid, en guddommelig inspirert "reformist av islam."
Don Fodios opprør
Dan Fodios opprør er en viktig begivenhet i en bevegelse som har blitt beskrevet som Fulani-jihadenefulaniherredømmet i det syttende, attende og nittende århundre. Det etterfulgte de suksessfulle jihadene til Fuuta-Bandu, Fuuta-Jalon og Fuuta-Tooro mellom 1650 og 1750, som førte til opprettelsen av tre islamske fulanistater.

Også Shehu Usman dan Fodio inspirerte senere vestafrikanske jihader, inkludert krigene til Massinarikets grunnlegger Seku Amadu, Toucouleurrikets grunnlegger al-Hajj Umar Tall (som senere giftet seg med en av dan Fodios barnebarn) og Modibo Adama, grunnleggeren av Adamawariket.

 Litteratur 
 ʿAbdallāh ibn Muḥammad: Tazyīn al-waraqāt. Edited with a translation and introductory study by M. Hiskett. Ibadan University Press, Hertford, 1963.
 F. H. El-Masri: The Life of Shehu Usuman dan Fodio before the Jihād in Journal of the Historical Society of Nigeria 2 (1963) 435–448. Hier S. 437–439.
 Leonhard Harding: Jihad und Aufbruch in eine neue Zeit. Uthman dan Fodio und die Zeitenwende am Anfang des 19. Jahrhunderts. In: Sven Sellmer, Horst Brinkhaus (Hrsg.): Zeitenwenden. Historische Brüche in asiatischen und afrikanischen Gesellschaften. EB-Verlag, Hamburg 2002, ISBN 3-930826-64-X (Asien und Afrika. Band 4), S. 15–37. 
 Mervyn Hiskett: The Sword of Truth. The Life and Times of the Shehu Usuman dan Fodio. Oxford University Press, New York u. a. 1973, ISBN 0-19501-647-5.
 Omar Kane: Othman Dan Fodio. Fondateur de l’empire de Sokoto. ABC, Paris u. a. 1976, ISBN 2-85809-047-5.
 D.M. Last Art. ʿUthmān b. Fūdī in The Encyclopaedia of Islam. New Edition Bd. X, S. 949b-951a.


Kategori:Islams historie
Kategori:Opprørsledere
Kategori:Nigerianere
Kategori:Personer fra Sokoto State
Kategori:Fødsler i 1754
Kategori:Dødsfall i 1817