Wally Solheim

Walborg «Wally» Solheim (født 1920, død 2005) var en norsk kvinne som under andre verdenskrig arbeidet for Gestapo, hvor hun fungerte som lokkedue. 

Hun kom fra Åse på Andøya i Nordland. Hun var datter av Mimmi Pernille Kind og Albert Johan Rudolf Solheim. Hennes bror, Thorvald, var konvoileder og krigsseiler på de alliertes side under krigen. For sin innsats ble han høyt dekorert. 

Hun flyttet til Oslo før krigen og fikk jobb på et tannlegekontor. Her jobbet hun frem til sommeren 1941. Hun meldte seg da til tysk fronttjeneste som sykepleier. Der ble hun syk og sendt hjem. I 1943 fikk hun jobb på det tyske passkontoret i Oslo og her kom hun i kontakt med Gestapo.

Hun hadde en sentral plass under bakholdsangrepet på Plasscaféen den 13. november 1944, da Gregers Gram og Edvard Tallaksen fra Oslogjengen skulle møte noen tyskere som utga seg for å være desertører. Wally skal ha overhørt samtalen Gram og Tallaksen hadde med tyskerne og da hun fikk bekreftet at det var Gram og Tallaksen gikk hun på toalettet. På veien ga hun midlertidig tegn til politimenn i caféen, som var sivilt kledd. Under krigen ble hun innvilget en beslaglagt leilighet på Oslos beste vestkant som gave fra tyskerne.

Etter krigen ble hun dømt for angiveri i landssvikoppgjøret. Det ble nedlagt påstand om dødsstraff, men hun ble idømt 20 års fengsel. Hun ble imidlertid benådet i 1950 på grunn av «psykiske problemer». 

Hun ble gift i 1954 med Ragnar Erik Westbye (1917-1990) fra Skjedsmo. Hun utdannet seg som revisor på 1960-tallet. 

Hun døde i 2005 i Oslo, 85 år gammel. 

Hennes niese – Eva Marie Solheim – ga i 2009 ut boka Lokkeduen og sjøkapteinen, som omhandler Wally og Thorvald – søsken på hver sin side under krigen.

 Referanser 

 Kilder 
 Solheim, Eva Marie (2009): Lokkeduen og sjøkapteinen ISBN 9788292395721
  Andøy kommune - Forfatterbesøk
  Oslogjengen.no - I fellen på Plasscaféen

Kategori:Personer fra Andøy kommune
Kategori:Nordmenn fra andre verdenskrig
Kategori:Nordmenn i tysk tjeneste i okkupasjonsårene
Kategori:Nordmenn dømt i landssvikoppgjøret etter krigen