Carl Fredrik Meinander

Carl Fredrik Waldemar Meinander (født 6. oktober 1916 i Helsingfors, død 23. august 2004 i Helsingfors) var en finsk arkeolog, professor i Finlands og Skandinavias arkeologi ved Helsingfors universitet fra 1971. Far til Henrik Meinander.

 Karriere 
Under sin tid ved Arkeologiske kommisjonen – amanuensis 1947–57, intendant 1957–70 og siden professor – ledet C. F. Meinander et stort antall utgravninger i Österbotten, i Saimenområdet og framfor alt på Åland. Han interesserte seg spesielt for Ålands steinalder. 

Meinander deltok i 1950 som første utlandske arkeolog etter andre verdenskrigen i utgravninger i Novgorod og 1958 i Vologda. I 1960 ble Meinander valgt til medlem av den samnordiske nubiakomiteen, som innenfor Unescos ramme undersøkte de fortidslevninger som var truet av Aswandammen og var som leder for den første nordiske arkeologiske ekspedisjonen til Nubia. 

 Subneolittisk kultur 
I Finland markeres overgangen mellom mesolittisk og neolittisk tid av kamkeramikkens introduksjon. Mens de egentlige neolittiske kulturene karakteriseres av jordbruksøkonomi, har den kamkeramiske kulturen benevnt som en "subneolitisk kultur". Termen har blitt lansert av Meinander, som gitt den følgende innhold: med subneolittisk kultur forstås en kultur som er samtidig med de neolittiske kulturene og som har overtatt visse tekniske oppfinnelser fra disse, men som ikke er jordbrukere og ikke holder seg med kvegbuskap.

 Åland 
Den eldste gropkeramiske boplassen på Åland er Kolsvidja i Sund, som ble undersøkt av Meinander i 1952. 

Han skrev en dyppløyende biografi om Carl Axel Nordman (1991). 

 Kiukaiskulturen 
Meinander har behandlet Kiukaiskulturen i en omfattende monografi Die Kiukaiskultur som utkom i 1954. Liksom Aarne Äyräpää anser Meinander at man finner en viss innflytelse fra båtøkskulturen innen Kiukaiskulturen, men understreker at disse var av mindre betydning for framveksten av den senneolitiske kulturen. Kiukaiskulturen kan i alt vesentlige oppfattes som en fortsettelse på kystens kamkeramiske kultur.

 Bronsealder 
I 1954 framla Meinander sin doktoravhandling Die Bronzezeit in Finnland, som fortsatt kan betraktes som standardverket om Finlands bronsealder. (Funnmaterialet har blitt klassifisert i henhold til Oscar Montelius periodeinndelning).

 Kontinuitet 
I motsetning til tidigere forskning hevdet Meinander at steinalderens kulturmønster kan spores i bronsealderen, som i sin tur uten større dramatikk går over i eldre jernalder. I spørsmålet om bosettingskontinuitet fra bronsealderen til jernalderen har Meinander tatt standpunkt. Det var i sørvest Finland som det var spørsmålstegn ved kontinuiteten, ikke så mye i innlandet. På 1950- og 1960-tallet ble det gjort funn som forandret vår oppfattelse av kulturforholdene og kontinuitet i kystsonen. Meinander kaster lys over dette i det epokegjørende arbeidet Dåvits. En essä om förromersk järnålder (1969), hvor han utvetydig viste at Alfred Hackmans allment hyllede tese ikke lenger kunne forsvares. C.F. Meinanders forskning omkring spørsmålet om befolkningskontinuitet var banebrytende. I våre dager tviler ikke arkeologien på at kystens jernaldersbebyggelse stammer fra steinaldere.

 Bibliografi 
 Några forngravar i Laihela (1943)
 De österbottniska tvärlåsspännena (1949)
 Esihistoria. Etelä-Pohjanmaan historia I (1950)
 Die Bronzezeit in Finnland (1952)
 Die Kiukaiskultur (1954)
 Kolsvidja (1957)
 Smikärr (1962)
 Kommentarer till spånpålens historia (1962)
 Skifferknivar med djurskaft (1964)
 Dåvits (1969)
 Myrsbacka (1984)
 Radiokarbondateringar till Finlands stenålder (1971)
 Svenska Österbottens historia, I 
 Om introduktion av sädesodling i Finland

Referanser

 Kilder 
 Finlands historia, 1 (1993)
 Meinander, C.F. i Uppslagsverket Finland (webutgave, 2009)

 Eksterne lenker 


Kategori:Finske arkeologer
Kategori:Finske professorer
Kategori:Finlandssvensker
Kategori:Personer fra Helsingfors