Bysantinsk ritus

Bysantinske ritus (eller konstantinopelske ritus, også omtalt som gresk ritus) er den kristne ritus som har sitt opphav i det oldkirkelige patriarkatet Konstantinopel. Det er et liturgisk ritual som er identifisert med det store spekteret av kulturelle, andaktsfulle og kanoniske praksiser som utviklet seg i den østlige kristne kirken i Konstantinopel. «CCEO: text - IntraText CT», Intratext.com.

De kanoniske timene (tidebønn) er utvidet og komplekse, og varer omtrent åtte timer, lengre enn i store fastetiden (gresk: Μεγάλη Τεσσαρακοστή, Μεγάλη Νηστεία, som betyr «De store 40 dagene»), men er forkortet utenfor store klostre.Fortescue, Adrian (1908): «The Rite of Constantinople», The Catholic Encyclopedia. 4. New York: Robert Appleton Company; s. 312–320. En ikonostasis, en skillevegg dekket med ikoner, skiller området rundt alteret fra skipet. Korstegnet, ledsaget av å bøye seg, utføres svært ofte, for eksempel mer enn hundre ganger under den guddommelige liturgien, og det er framtredende ærbødighet for ikoner, en generell aksept av at menighetene fritt beveger seg i kirken og samhandler med hver andre og særegne tradisjoner for liturgisk sang.

Ritusen er i dag i bruk i hele den ortodokse kirke og de såkalte gresk-katolske kirkene. De sistnevnte omfatter:
 den albansk-katolske kirke
 den belarusisk-katolske kirke
 den bulgarsk-katolske kirke
 den hellensk-katolske kirke
 den italo-albanske kirke
 den kroatisk-katolske kirke
 den makedonsk-katolske kirke
 den melkittisk-katolske kirke
 den rumensk-katolske kirke
 den russisk-katolske kirke
 den rutensk-katolske kirke
 den slovakisk-katolske kirke
 den ukrainsk-katolske kirke
 den ungarsk-katolske kirke

 Referanser 

 Eksterne lenker 


Kategori:Kristne begrep
Kategori:ortodoks kristendom
Kategori:Riter innen den katolske kirke