Earl Wilbur Sutherland jr.

Earl Wilbur Sutherland jr. (født 19. november 1915 i Burlingame, Kansas i USA, død 9. mars 1974 i Miami, Florida) var en amerikansk farmakolog og biokjemiker. Han vant Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1971 «for sine oppdagelser om mekanismene av handlingen av hormoner», spesielt adrenalin, via andre sendebud (som syklisk adenosin monofosfat, syklisk AMP). 

Sutherland ble tildelt sin bachelorgrad innen kjemi i 1937 fra Washburn University som ligger i Topeka, Kansas og han tok en medisinsk embedseksamen i 1942 fra Washington University School of Medicine i St. Louis. 

Etter å ha tjenestegjort som lege under den andre verdenskrig, kom han tilbake til Washington University som forsker innen farmakologi i samme laboratorium som nobelprisvinneren Carl Ferdinand Cori. 

I 1953 ble han leder for avdelingen for farmakologi ved Case Western Reserve University (daværende Western Reserve University) i Cleveland, Ohio, der han oppdaget hvilken rolle syklisk AMP i formidling av handlingen av visse hormoner. 

I 1963 flyttet Sutherland til Vanderbilt University School of Medicine i Nashville, der han ble professor i fysiologi til 1973. På tidspunktet for hans død i 1974, var Sutherland en anerkjent professor i biokjemi ved University of Miami Medical School. 

I tillegg til å ha vunnet Nobel-prisen i 1971, vant Sutherland også en Albert Lasker Award for sin grunnleggende medisinske forskning innen biokjemi i 1970, og han mottok en National Medal of Science i 1973. 

Han ble valgt inn i National Academy of Sciences i 1966. En bolig og en sovesal på Vanderbilt University i Nashville ble navngitt til Sutherlands minne, og en plakett og et fotografi ble satt opp til minne om hans prestasjoner som biokjemiker og forsker.

 Referanser 

 Eksterne lenker 

Kategori:Kjemikere fra USA
Kategori:Nobelprisvinnere fra USA
Kategori:Nobelprisvinnere (fysiologi eller medisin)
Kategori:Personer fra Osage County i Kansas
Kategori:Fødsler i 1915
Kategori:Dødsfall i 1974