Mongolkaie

Mongolkaie (Coloeus dauuricus) er  en kråkefugl av størrelse, utseende og oppførsel nokså lik europeisk kaie, men med en fargetegning som minner om kråke, som den imidlertid er mye mindre enn (lengde ned til 32 cm). 

 Taksonomi 
Mongolkaie er nær beslektet med ”vanlig” europeisk kaie (Coloeus monedula). Sammen danner disse to artene underslekten Coloeus og noen autoriteter skiller ut disse to artene fra slekten Corvus og plasserer dem i en egen slekt Coloeus.Mark Brazil (2009) Birds of East Asia, Helm Field Guides, sid:308-309, isbn 978-0-7136-7040-0Andre autoriteter klassifiserer isteden mongolkaie som en underart av kaie.[SONOBE et al. (1982)] Det er imidlertid vanligst å betrakte de to som ulike arter og plassere dem i slekten Corvus slik vi har gjort her. Man deler ikke inn mongolkaie i underarter, men det fins to fargevarianter – se nedenfor. Det latinske navnet kommer fra Dauria-regionen øst for Bajkalsjøen i Sibir.

 Beskrivelse 
Mongolkaia er den minste av kråkefuglene (32-34 cm lang, vingespenn på 67-74 cm.). Den likner mye på vestlig kaie (C. monedula), men virker noe mer langsmal med lengre stjert. Mongolkaia forekommer i to morfer (fargevarianter); en mørk og en lys. Den lyse er vanligst.  Hos denne har fjærdrakten større gulhvite partier på undersiden og opp på nakken, slik at det svarte hodet og strupen står fram i sterk kontrast. Hode, hals, vinger og hale er glinsende svarte. Den sjeldnere mørke morfen er uniformt svartglinsende og vanskelige å skille fra kaie unntatt ved fargen på iris, som hos begge morfer av mongolkaie er svart, og skiller dem klart fra vestlige kaier på nært hold, idet iris hos sistnevnte er gråhvit. Den eneste forvekslingsmuligheten ellers innenfor artens kjerneområde er den svarte og hvite  kinakråka  (C. torquatus),  som imidlertid er mye større - på størrelse med en vanlig kråke. Ungfuglene er svært lik kaie, men har lyst grå til sølvfargede streker på øredekkfjærene og bakre del av issen er gråspettete. 

Mongolkaia er svært lik kaie i oppførsel og lyder.

 Utbredelse 
Mongolkaia har en mer østlig utbredelse enn vår kaie og treffes bare sjelden i Sentral- og Vest-Europa. I Norge er den bare observert noen få ganger. Den hekker i sørøstlige deler av Sibir, og hele Mongolia og Kina. I de nordlige delene av utbredelsesområdet er den en trekkende sommergjest. Den opptrer årlig som vintergjest, men i mindre antall i Korea, og sjeldnere i Japan og Taiwan. 

 Habitat 
Finnes i glissen skog, gjerne i utkanten av skoger, i elvedaler og åser og fjell med sparsom vegetasjon. I likhet med kornkråke og kaie lever også mongolkaiene i kolonier- ofte sammen med kornkråker. 

Reiret bygges fortrinnsvis i hule trær eller i sprekker i mur eller klipper. I mangel av egnete hulrom kan den bygge reir åpent i trær. Eggene er nærmest identiske med kaie-egg.

 Føde 
Som sin nære europeiske slektning er mongolkaia utpreget alteter og lever i stor grad av det den finner på dyrket mark: korn og frø, insekter, bær, egg, åtsler og  avføring.

 Referanser 

 Kilder 
FieldMusNatHistZoolSer18:343

 Eksterne lenker 


 Bilder 
 Daurian Jackdaws
 Group of birds

Kategori:Kråkefugler
Kategori:Fugler formelt beskrevet i 1776
Kategori:Dyr formelt beskrevet av Peter Simon Pallas