Isaac Albéniz

Isaac Albéniz (født  29. mai 1860 i Camprodon i Catalonia i Spania, død  18. mai 1909 i Cambo-les-Bains i Frankrike) var en spansk pianist og komponist. Han var et vidunderbarn og til dels omtalt som "lille Mozart". Han bygget sine komposisjoner til dels på spansk folkemusikk. Han utgav blant annet klaversuiten Iberia og 12 spanske danser. Pianosuiten Iberia (1909) regnes som hans hovedverk: Den består av tolv fargerike musikkstykker med store krav til pianistens ferdigheter. Albéniz medvirket sammen med Manuel de Falla til oppblomstring av spansk musikkliv omkring århundreskiftet. 

Albéniz virket i den senromantiske epoken og ble inspirert av Franz Liszt og Claude Debussy.

 Liv og familie
Isaac Manuel Francisco ble født 29. mai 1860 i Camprodón i provinsen Gerona. Faren var tolleren Angel Albeniz og moren var Dolores Pascual fra Figueres. Da Isaac var 1 år gammel flyttet familien til Barcelona. Familien ble overrasket over guttens rytmesans og kunne følge musikken fra militærorkesteret (familien var nabo til kasernen) helt nøyaktig. Vidunderbarnet opptrådte første gang 4 år gammel i Teatro Romea i Barcelona, der han fremførte relativt vanskelige musikkstykker på piano. Foreldrene ville gjøre mest mulig ut av guttens talent og han måtte øve på pianoet hver dag. I Paris besto han uten problemer opptakstprøven til musikkonservatoriet i Paris, Conservatoire de Paris, 7 år gammel (i 1867), langt yngre enn det som var vanlig, men på grunn av alderen ble opptaket utsatt 2 år. Familien flyttet til Madrid da Isaac var 8 år gammel og han begynte på konservatoriet der. Han ble lei av disiplinen på konservatoriet i Madrid og rømte. Han giftet seg i 1883. Han ble kjent med den spanske musikkviteren Felipe Pedrell som vakte Albéniz interesse for spansk folklore. I 1890 flyttet han til London og i 1893 fra London til Paris. I Paris ble han kjent med Debussy, Gabriel Fauré og Paul Dukas.

Bakgrunn, utdannelse
Han opptrådte allerede i en alder av fire år som vidunderbarn på klaver. Han søkte som sjuåring adgang til Conservatoire de Paris, men han ble sett på som for ung. Året etter flyttet familien til Madrid der han kunne få utdannelse ved den statlige musikkhøyskolen og man konstaterte at den lille gutten hadde et overordentlig talent for pianospill.

16 år gammel fikk han adgang til musikkhøyskolen i Leipzig og deretter også i Brussel. I Brussel vant han 1879 en førstepris som pianist, men han ville studere sammen med Franz Liszt og reiste til Budapest før å oppfylle drømmen sin. Albéniz fulgte trolig Liszt på reise til Weimar og i Italia. Detaljene om besøket hos Liszt er uklare.

Pianist og komponist
Mellom turneer og konserter komponerte han et stort antall pianostykker. Albéniz vendte tilbake til Spania og Barcelona i 1883, der han samarbeidet med Felipe Pedrell. Han flyttet til London for en tid i 1890 før han slo seg ned i Paris i 1893. Her ble han kjent med folk som Claude Debussy, Paul Dukas, Gabriel Fauré og Vincent d’Indy. 

Hans siste offentlige opptreden var i 1893. Deretter viet han seg helt til komposisjon. Han fikk en professorstilling ved Schola Cantorum i Paris. Mot slutten av livet flyttet han til Nice, der han skrev noen av de viktigste komposisjonene sine.

De mest kjente av hans verker er Spansk suite (Suite española), Spansk rapsodi (Rapsodia española) og Iberia. Han fullbyrdet den mellom 1905 og 1909 og han døde den 18. mai 1909 i en sørfransk by i Pyreneene.

Albéniz skrev utelukkende for piano, men en del av hans komposisjoner er senere blitt transkribert til andre instrumenter. Et kjent slikt stykke er Asturias (Leyenda) fra Spansk svite, Op. 47 som oftr frrmføres på gitar (for eksempel av Andres Segovia eller Sharon Isbin), men som også blir oppført som symfonisk rock (David Garrett, Dark Moor). For scenen komponerte han flere operaer, dom for eksempel Henry Clifford, Pepita Jiménez og Merlin.

Referanser

 Eksterne lenker 






Kategori:Spanske komponister
Kategori:Spanske pianister
Kategori:Personer fra provinsen Girona