WikiLeaks

WikiLeaks er et varslernettsted som publiserer lekkede dokumenter fra styresmakter og andre organisasjoner, og samtidig holder kildene anonyme. Det blir finansiert av private donorer, som alle er anonyme, og tar ikke imot penger fra offentlige myndigheter eller store selskaper.

 Om WikiLeaks 
WikiLeaks dukket opp på Internett i januar 2007.Steven Aftergood (3. januar 2007): «Wikileaks and untraceable document disclosure» . Secrecy News (Federation of American Scientists). Nettstedet hevdet at det ble «grunnlagt av kinesiske dissidenter, journalister, matematikere og teknologer fra oppstartselskaper, fra USA, Taiwan, Europa, Australia og Sør-Afrika». «Wikileaks:About». WikiLeaks. Arkivert fra originalen den 14. mars 2008. De som opprettet WikiLeaks har ikke blitt formelt identifisert. Paul Marks (13. januar 2007): «How to leak a secret and not get caught». New Scientist. Nettstedet har blitt representert i offentligheten siden januar 2007 av Julian Assange og andre. Assange beskriver seg selv som medlem av WikiLeaks' rådgiverstyre.Agence France Press (11. januar 2007): «Chinese cyber-dissidents launch WikiLeaks, a site for whistleblowers». The Age (Melbourne). Nyhetsjournalister i avisen The Australian har kalt Assange for «grunnlegger av WikiLeaks».Richard Guilliatt (30. mai 2009): «Rudd Government blacklist hacker monitors police». The Australian. Per juni 2009 hadde nettstedet over 1 200 registrerte frivillige og listet et rådgiverstyre bestående av Assange, Phillip Adams, Wang Dan, C. J. Hinke, Ben Laurie, Tashi Namgyal Khamsitsang, Xiao Qiang, Chico Whitaker og Wang Youcai.«WikiLeaks:Advisory Board». WikiLeaks. Til tross for å stå på listen, da Khamsitsang ble kontaktet av magasinet Mother Jones i 2010 hevdet han at selv om han hadde mottatt en e-post fra WikiLeaks hadde han aldri gitt sitt ja til å være rådgiver.«Inside WikiLeaks’ Leak Factory». Mother Jones.

Publisering av dokumenter om krigen i Afghanistan 25. juli 2010 
Den 25. juli 2010 ga WikiLeaks 91 731 dokumenter til The Guardian, The New York Times, og Der Spiegel. Dokumentene var relatert til krigen i Afghanistan fra januar 2004 til desember 2009, og beskriver enkelthendelser som beskytning av egne soldater og angrep på sivile. Lekkasjens omfang ble av Julian Assange sammenlignet med avsløringen av The Pentagon Papers på 1970-tallet. Dokumentene ble offentliggjort den 25. juli 2010.    

Publiseringen av USAs diplomatmeldinger 
28. november 2010 startet lekkingen av 251 287 diplomatmeldinger sendt fra USA ambassader. Nettsiden ble utsatt for et tjenestenektangrep dagen publiseringen skulle foregå, 28. november 2010: Wikileaks 'hacked ahead of secret US document release. BBC News. men avisene El País, Le Monde, Der Spiegel og The Guardian (som videresendte dokumentene til The New York Times) publiserte artikler basert på notatene samme dag. Paul Farhi (29. november 2010): WikiLeaks spurned New York Times, but Guardian leaked State Department cables. Washington Post.

USAs utenriksminister Hillary Clinton sa at USA fordømte lekkasjene, og at de var «et angrep på USAs utenrikspolitikk og allianser og partnerskap som sikrer global sikkerhet og økonomisk vekst.»Kari Tone Sperstad (29. november 2010): Hillary: - Det er ingenting modig eller lovlig med disse lekkasjene. VG. USAs forsvarsminister Robert Gates trodde ikke skadene ville bli så store etter lekkasjen: «Faktum er at regjeringer prater med USA fordi det er i deres interesse. Ikke fordi de liker oss, ikke fordi de stoler på oss og ikke fordi de tror vi kan holde på hemmeligheter. Er dette flaut? Ja. Er dette pinlig? Ja. Konsekvensene for amerikansk utenrikspolitikk? Jeg tror de er ganske beskjedne.» Josh Gerstein (30. november 2010): Gates shrugs off WikiLeaks cable dump . Politico. «"The fact is, governments deal with the United States because it's in their interest, not because they like us, not because they trust us, and not because they believe we can keep secrets." "Is this embarrassing? Yes. Is it awkward? Yes," Gates continued. "Consequences for U.S. foreign policy? I think fairly modest."»

Wikileaks' mediestrategi ble endret fra foregående lekkasjer. Istedenfor å legge ut alle dokumentene samtidig, legger de ut et mindre antall artikler daglig, i samarbeid med forskjellige aviser lokalt over hele verden. Nancy Scola (3. desember 2010): Julian Assange, Media Mogul. New York Magazine. Etter tolv dager hadde de publisert 1 269 dokumenter.10. desember 2010: @WikiLeaks. WikiLeaks på Twitter.

Opptøyene i Tunisia
I januar 2011 ble opptøyene i Tunisia forsterket etter at befolkningen ble kjent med korrupsjonsmistanker som fantes mot president Zine el-Abidine Ben Ali og hans familie. Korrupsjonsanklagene ble lekket av Wikileaks i desember 2010. Det har blitt antydet at lekkasjen var direkte årsak til at landets president ble kastet.Aftenposten – Har Wikileaks veltet sin første diktator? (15.1.2011)

Se også
 Afghan War Diary

Referanser

Eksterne lenker


  Alternativ webside (fra 15. desember 2010)
  Speilliste

Kategori:Australske nettsteder
Kategori:Etterretning
Kategori:Web 2.0
Kategori:Wiki
Kategori:Etableringer i 2007
Kategori:Dokumentlekkasjer