The Final Frontier

The Final Frontier er det femtende studioalbumet til det engelske heavy metal bandet Iron Maiden. Det ble utgitt 13. august 2010 i Tyskland, Østerrike og Finland, 17. august i Nord-Amerika, 18. august i Japan, og 16. august verden over. Med en lengde på 76 minutter og 34 sekunder er det bandets tredje lengste studioalbum til dags dato, kun overgått av The Book of Souls fra 2015 og Senjutsu fra 2021. 

Melvyn Grant, en mangeårig bidragsyter til bandets plateomslag, laget omslagsillustrasjonen. Dette er bandets siste album utgitt gjennom EMI Records, som markerer slutten på deres 30-årige samarbeid. Det er også det siste albumet som bruker bandets alternative logo. Selv om det ikke er et konseptalbum, er temaer som utforskning, forventning og oppdagelse hyppige gjennom hele albumet. The Final Frontier er bandets første studioalbum på nesten fire år, noe som gjør det til en av de lengste pausene mellom utgivelser.

Albumet fikk gode anmeldelser fra kritikere og nådde førsteplass i 28 land. Dette inkluderte Storbritannia, hvor det ble bandets fjerde album som toppet UK Albums Chart, etter The Number of the Beast fra 1982, Seventh Son of a Seventh Son fra 1988, og Fear of the Dark fra 1992. I tillegg nådde The Final Frontier fjerdeplass i USA, som var deres høyeste plassering på Billboard 200 til det ble overgått av Senjutsu i 2021 på tredjeplass. Albumet ga også bandet deres første Grammy pris i kategorien Best Metal Performance for sangen «El Dorado», som ble utgitt som en gratis nedlasting 8. juni 2010.

EMI utga albumet i det meste av verden, mens det i USA ble utgitt i samarbeid av Universal Music Enterprises og Sony Music Entertainment – etterfølgeren til Sanctuary Records/Columbia Records samarbeidet som tidligere hadde hatt kontroll over Iron Maidens katalog i Nord-Amerika.

 Bakgrunn 
Den 22. april 2009, under et intervju på Rock Radio for å promotere Iron Maiden: Flight 666, nevnte trommeslager Nicko McBrain at Iron Maiden hadde booket studiotid tidlig i 2010. Den 8. juni ble albumets omslagsillustrasjon, utgivelsesdato og låtliste avslørt, sammen med en gratis nedlasting av låten «El Dorado». Albumet ble utgitt som en vanlig CD, en iTunes LP, en digital nedlasting, en vinyl bildeplate, og en begrenset samlerutgave kalt «Mission Edition», som inneholdt intervjuer og et spill med tittelen Mission II: Rescue & Revenge.

Den nordamerikanske delen av turnéen til støtte for albumet startet i Dallas, Texas, den 9. juni 2010, med en europeisk turné som begynte i Dublin den 30. juli. Siden disse datoene var før albumets utgivelse, var «El Dorado» den eneste nye sangen som ble spilt i 2010. Hele albumturnéen startet i Moskva den 11. februar 2011, og tok bandet til Sørøst-Asia, Australia, Sør-Amerika og Florida, samt tilbake til Europa. Turnéen førte til utgivelsen av et livealbum og en video, kalt En Vivo!, som ble utgitt i mars 2012.

Albumtittelen, som også er navnet på både turnéen og åpningslåten, fyrte opp under spekulasjoner om at The Final Frontier ville bli Iron Maidens siste album. Imidlertid innrømmet bandmedlemmene at de håpet på flere utgivelser og turneer i fremtiden. Harris har uttalt at «hvis det er tid og vi alle vil gjøre det, hvorfor ikke? Det ville vært trist hvis vi ikke lager et nytt album, og trist for fansen også», mens vokalist Bruce Dickinson innrømmer at tittelen hovedsakelig var ment som en spøk. I juni 2010 uttalte Dickinson at han hadde kommet på albumtittelen 15 måneder tidligere: «Jeg tenkte bare 'Vi bør kalle neste album The Final Frontier!' fordi det på en måte er det ... Det kan være, men det trenger ikke å være! Det betyr at vi kan dra tilbake til verdensrommet for en Eddie og slike ting, og vi har ikke gjort det på en stund. Det har en viss romantikk over seg».

 Produksjon 
Den 2. november 2009 bekreftet Janick Gers til BBC News at bandet allerede hadde skrevet nytt materiale og ville dra til Paris for å begynne å komponere og øve inn det meste av det nye albumet. Ifølge Dickinson, «vi hadde sannsynligvis den minste forberedelsen vi noen gang har hatt, noe som er merkelig siden det er den lengste og mest kompliserte platen av alle». Etter å ha tatt en pause for jul, startet innspillingen i januar på Compass Point Studios, Nassau, Bahamas, med Kevin Shirley som produsent. Dette var første gang bandet returnerte til Bahamas siden de sist spilte inn på Compass Point på 1980-tallet, noe Dickinson kommenterte slik:

Etter en måned i Nassau ble produksjonen flyttet til Malibu, California, hvor sangene ble mikset og flere vokalpartier ble spilt inn. Den 6. april fortalte Shirley til Blabbermouth.net at han hadde fullført miksingen av albumet, og kommenterte på de siste stadiene av produksjonen den 6. mai: «Bruce Dickinson fløy inn i noen dager og sang alle sine partier før han fløy videre til verdens fire hjørner, og Steve Harris ble igjen for å ferdigstille albumet med meg. Han er ganske engasjert på den måten. Adrian Smith droppet inn av og til for å høre på ting, og som i ethvert band har ikke alle det samme sluttresultatet i tankene, men vi kommer dit».

 Låter 
Albumet er det fjerde der Steve Harris mottar låtskriverkreditering for alle spor, etter Killers (1981), Brave New World (2000) og A Matter of Life and Death (2006), selv om det siste sporet, «When the Wild Wind Blows», er den eneste sangen han skrev alene. Adrian Smith forklarer at Harris de siste årene har blitt «mer opptatt av å skrive tekster og melodier og å arrangere» andre medlemmers sanger, og bare «kommer med en eller to sanger» av sine egne.

«El Dorado» ble utgitt som en gratis digital nedlasting på bandets offisielle nettside 8. juni og vant kategorien Best Metal Performance på Grammy Awards i 2011. Ifølge Smith er sangens tekst, skrevet av Dickinson, basert på den økonomiske resesjonen som startet i 2007 og kommenterer «folks forventninger om et bedre liv» og hvordan «teppet ble dratt bort under dem» som et resultat av lånepraksisen.

Albumets første og eneste musikkvideo, som inneholder den siste halvdelen av «Satellite 15... The Final Frontier», ble filmet i Rendlesham Forest, sørøst i England, og ble utgitt 13. juli. Selv om albumet ikke har offisielle singler, ble både «El Dorado» og den andre delen av «Satellite 15... The Final Frontier» (sammen med musikkvideoen) utgitt som radiopromos før albumets lansering. «Coming Home» ble også utgitt som en radiosingle 27. oktober, med en alternativ «radioedit» versjon av sangen.

I et intervju med Billboard 1. juli 2010, kommenterte gitarist Dave Murray at albumet blander «rett frem, raske rockesanger med gode grooves, med noen andre spor som er litt lengre og mer komplekse», med henvisning særlig til «When the Wild Wind Blows», bandets syvende lengste sang etter «Empire of the Clouds», «Rime of the Ancient Mariner», «The Red and the Black», «The Parchment», «Hell on Earth» og «Sign of the Cross». I et intervju for Pittsburgh Post-Gazette 14. juli, diskuterte gitarist Janick Gers albumets generelle lyd: «Vi tar det til ytterpunktene... den ene sangen vi ga ut [‘El Dorado’] er ikke indikativ for resten av albumet—det er så mange forskjellige følelser og måter å spille på albumet. Vi går gjennom noen forskjellige stemninger og tar deg til ulike steder. Det er mange lange tematiske låter på dette albumet. Og veldig variert musikk». I et intervju med Classic Rock i juni 2010 uttalte Bruce Dickinson at «Dette er sannsynligvis den største avviket fra vår lyd. Det har skjedd trinnvis siden Brave New World. Det er fantastisk, etter å ha gjort dette så lenge, å fortsatt finne ut nye ting. Vi kunne bare vært lei av alt sammen, men det er vi åpenbart ikke».

Selv om «El Dorado» var den eneste nye sangen som ble spilt i 2010 delen av The Final Frontier World Tour, ble «Satellite 15... The Final Frontier», «The Talisman», «Coming Home» og «When The Wild Wind Blows» lagt til setlisten i 2011. «El Dorado», «Coming Home» og «When the Wild Wind Blows» ble senere inkludert på samlealbumet From Fear to Eternity.

 Mottakelse 
På Metacritic har albumet en poengsum på 71 av 100 basert på 15 kritikere, som indikerer «generelt positive anmeldelser». Classic Rock roste albumet som «tett lagdelt og substansielt», samt «vakkert tempo og forbløffende komplekst», og beskrev det som «en frisk vri på en lyd som har holdt stand gjennom tre tiår med trender». Kerrang! kalte det «et album som fortsatt vil imponere om ti år», og MusicRadar uttalte at «Iron Maiden har skapt et verk fullt av hypnotisk spenning, ukonvensjonelle strukturer og svimlende visjoner ... gruppen har lyktes utover sine villeste drømmer». Brave Words & Bloody Knuckles beskrev albumet som «et spennende og dypt tilfredsstillende glimt inn i en ny fremtid for folkets metalband», mens BBC hyllet det som «en bemerkelsesverdig prestasjon», og komplimenterte bandet for «ingen kompromisser, bare kompleksiteter og utfordringer, og flere strålende øyeblikk enn de kanskje trodde de fortsatt hadde i seg».

Flere anmeldere, som Metal Hammer, mente det var «et krevende album, men et som de fleste Maiden-fans vil elske». The Quietus kommenterte at «The Final Frontier tar tid, det krever innsats, men det er overveldende strålende. De har ikke bare gått for den enkle løsningen – det ville ha vært kjedelig for oss og, enda viktigere, for dem». PopMatters beskrev albumet som «på mange måter ... det mest ambisiøse albumet Iron Maiden noensinne har laget, et 76-minutters opus».

Flere kritikere vurderte hvor The Final Frontier står sammenlignet med bandets tidligere utgivelser. Consequence of Sound mente at albumet var «lett det beste fra sekstetten siden Brave New World (2000)». AllMusic var enig, og uttalte at «The Final Frontier bringer Iron Maiden nærmere deres estetiske arv og triumferende år 2000 gjenfødsel enn de to forgjengerne». Blabbermouth.net roste det som «bedre enn Brave New World», og forklarte at «dette er grunnen til at Bruce Dickinson og Adrian Smith gjenforente seg med bandet, oppfyllelsen av et tiår med løfter, og kanskje første gang Steve Harris' post Fear of the Dark (1992) filmatiske visjon har blitt støttet av jevnt sterk låtskriving, perfekt produksjon og en engasjert innsats fra hele bandet».

The Guardian var mer kritiske, og kommenterte at «med fire sanger alene som klokker inn på 40 minutter, blir The Final Frontier mindre et eksperiment enn gammeldags utholdenhet, og den stille-intro-bombastiske-refrenget-dynamikken begynner å bli litt slitsom». Drowned in Sound var enig, og påpekte at «standarden synker raskt etter [«The Alchemist»], og stiger ikke igjen før en halvtime senere», men la til at «den episke 11-minutters avslutningen, 'When the Wild Wind Blows' ... viser subtiliteten og håndverket i de fire foregående sangene, men legger til en følelsesmessig dybde som de så ut til å mangle».

 Listeplasseringer og salg 
I løpet av The Final Frontier World Tour ba Bruce Dickinson ofte fansen om å få albumet til nummer 1 på hitlistene i deres respektive land, noe det gjorde i 28 land verden over. Det er den første Iron Maiden utgivelsen som debuterte på førsteplass på de britiske hitlistene siden Fear of the Dark, etter å ha solgt 44 385 eksemplarer i sin første uke. I tillegg debuterte *The Final Frontier* på fjerdeplass på Billboard 200 med 63 000 solgte enheter, den høyeste plasseringen bandet noensinne hadde oppnådd i USA.

I løpet av sin første uke hadde over 800 000 eksemplarer blitt sendt til forhandlere verden over.

 Utmerkelser 
Albumet ble rangert som nr. 1, nr. 3, og nr. 7 henholdsvis på Metal Hammer, Kerrang! og Revolvers lister over de beste albumene i 2010.

Sangen «El Dorado» vant en Grammy-pris for «Best Metal Performance».

Sporliste

 Personell 
Produksjons- og medvirkningskrediteringer er hentet fra albumets innleggshefte og AllMusic.

 Iron Maiden 
 Bruce Dickinson – vokal
 Dave Murray – gitar
 Adrian Smith – gitar, synthesizer
 Janick Gers – gitar
 Steve Harris – bass, keyboard
 Nicko McBrain – trommer

 Produksjon 

 Kevin Shirley – produsent, miksing  
 Jared Kvitka – lydtekniker  
 Terry Manning – studiotekniker (Compass Point Studios)  
 Brent Spear – studiotekniker (The Cave)  
 James McCullagh – assistent (The Cave)  
 Philip Scholes – SSL Duality-tekniker  
 Bob Ludwig – mastering  
 Stuart Crouch – kunstnerisk leder, design  
 Andrew Yap – kunstnerisk ledelse, design  
 Anthony Dry – kunstnerisk ledelse, design  
 Rob Wallis – kunstnerisk ledelse, design  
 Melvyn Grant – omslagsillustrasjon, arbeidstegninger, skisser  
 John McMurtrie – fotografi  
 Rod Smallwood – management  
 Andy Taylor – management  

 Referanser 

 Kilder 
Ironmaiden.com - Iron Maiden announce new studio album 'The Final Frontier' and North American Tour 4. mars 2010
Ironmaiden.com - North America first to experience Iron Maiden's "The Final Frontier World Tour" 4. mars 2010
Ironmaiden.com - Maiden announce release date, artwork and tracklisting for new album "The Final Frontier" 8. juni 2010

 Eksterne lenker   


Kategori:Iron Maiden-plater
Kategori:Musikkalbum fra 2010