Isabella av Burgund

Isabella av Burgund (også kjent som Elisabeth av Østerrike,  Elisabeth av Habsburg, spansk: Isabel de Austria y Trastámara), født 18. juli 1501 i Brussel, død 19. januar 1526 i Gent, gift med Christian II, var dronning av Danmark og Norge og 1520-21 den siste dronning av Sverige under Kalmarunionen.

 Oppvekst 
Hun var datter av Johanna av Castilla og Filip I av Castilla; hennes mormor og morfar var Isabella I av Castilla og Ferdinand II av Aragonia, og hennes farmor og farfar var Maria av Burgund og den tysk-romerske keiseren Maximilian I. Hun ble døpt i Brussel av biskopen av Cambrai, Henri de Berghes.

Hun hadde to eldre søsken, Eleonora og Karl, samt de tre yngre søsknene Ferdinand, Maria og Katarina. Isabella og hennes søsken ble ansett som den tids «edleste barn», Isabella er også den uten sammenligning fornemste dronningen Danmark har hatt. Hennes brødre ble som tysk-romerske keisere Europas mektigste menn. De måtte imidlertid kjempe med religiøse problemer utløst av Martin Luther og reformasjonen. Søstrene hennes ble dronninger i henholdsvis Portugal, Frankrike, Böhmen og Ungarn.

Etter farens død i 1506 ble hun oppdratt av sin tante, erkehertuginne Margarete, som regjerte i Nederlandene i byen Mechelen.

 Christian II 
Elisabeth sto høyt i kurs på det europeiske ekteskapsmarkedet. Som konge ønsket Christian II å gifte seg til fordelaktige allianser. Hans valg falt på Elisabeth. Hun tok med stor resignasjon imot beskjeden om at hun skulle giftes med den tyve år eldre kongen.  

I juni 1515 seilte den danske erkebiskopen sammen med et antall adelsmenn til Nederland for å følge den unge Elisabeth til Danmark. Den 4. august 1515 steg hun i land i Helsingør. Søndag den 12. august 1515 ble fjortenåringen prinsesse Elisabeth gift med den 34 år gamle kong Christian.

 Nederlendere på Amager 
Elisabeth vant snart det danske folks hjerte. Christian II rådførte seg ofte med sin hustru, ettersom hun  – tross sin unge alder – var meget politisk bevisst. Elisabeth var klar over at ektemannen hadde en elskerinne, Dyveke Sigbritsdatter, men utviste tålmodighet overfor forholdet. I år 1517 døde Dyveke plutselig i Helsingør.

Elisabeth savnet de friske grønnsakene som hun var vant til fra Mechelen. Derfor inviterte Christian II en gruppe nederlandske bønder til å slå seg ned i Store Magleby på Amager for å dyrke grønnsaker.
 Barn 
I ekteskapet ble det født fem barn:
 Hans, prins av Danmark, Norge og Sverige (1518–1532)
 Maximilian og Filip (1519; tvillinger; døde som spedbarn) 
 Dorothea (1520–1580), ble giftet bort i 1535 til pfalzgreve Frederik II den vise
 Christine (1521–1590), ble giftet bort til grev Francesco II Maria Sforza i 1534, og til Frans I av Lothringen i 1544. Fra henne nedstammer Lovisa av Sverige (1851–1926), som ble giftet bort til Frederik VIII av Danmark i 1869.

 Landflyktighet 
Christian IIs reformer hadde skapt motstand. Adelen i Jylland reiste seg mot kongen, som ble tvunget til å flykte. Den 13. april 1523 reiste Christian til Nederland sammen med Elisabeth, deres barn og Dyvekes mor, Sigbrit. I Nederland bodde de først hos Elisabeths tante Margarete. 

I slutten av 1524 flyttet familien til Lier i Belgia. Der opplevde de en vanskelig tid, fylt med bekymringer og pengemangel. På grunn av de vanskelige forholdene ble Elisabeth syk. I slutten av 1525 reiste hun med sin mann til klosteret Zwijnaarde utenfor Gent.

Elisabeth døde 19. januar 1526, kun 24 år gammel. Hun ble opprinnelig begravet i Sankt Peterskirken i Gent. I oktober 1883 ble hun og sønnen Hans flyttet derfra og begravet ved siden av Elisabeths ektemann og svigerforeldre i Sankt Knuds kirke i Odense.

 Stamtavle 

 Referanser 

 Litteratur 

 Eksterne lenker 

   Dansk kvinnebiografisk leksikon

Kategori:Norges dronninger
Kategori:Danske dronninger
Kategori:Huset Habsburg