Albert Grünwedel

Albert Grünwedel (født 31. juli 1856 i München i Tyskland, død 28. oktober 1935 i Lenggries) var en tysk indolog, sinolog, tibetolog, arkeolog og oppdagelsesreisende. Hans forskningsfelt var Sentral-Asia. Han var en av de første lingvister som utforsket det tibetanske språket  lepcha.

Grünwedel studerte asiatiske språk, blant annet avestisk, og oppnådde doktorgraden ved Universitetet i München i 1883. Han ble snart underdirektør for de etnografiske samlinger i Museum für Asiatische Kunst i Berlin.

Grünwedel publiserte mange forskningsresultater om buddhistisk kunst, sentralasiatisk arkeologi og språk i Himalaya. To særlig viktige verker var hans Buddhistische Kunst in Indien (1893) og Mythologie des Buddhismus in Tibet und der Mongolei (1900)

I 1899 ble Grünwedel på en russisk arkeologisk forskningsreise ledet av  Wilhelm Radloff til den kinesiske provins Sinkiang. I 1902–1903 ledet Grünwedel sin første egne ekspedisjon til byen Turpan i samme provins. Mellom 1905 og 1907 forestod han en neste ekspedisjon til Turpan.

Han gikk i pensjon i 1921, og i 1923 bosatte han seg i Bad Tölz, der han forfattet enda en rekke vitenskapelige studier. I de senere verkene fikk han imidlertid problemer med å skjelne mellom vitenskapelige funn, spekulasjoner og egne påfunn. Han hevdet for eksempel å ha løst det etruskiske problem. Også disse senere verkene vant en del innflytelse. Grünwedels spekulasjoner om en angivelig etruskisk satanskult ble for eksempel overtatt av Alfred Rosenberg i hans bok Der Mythus des zwanzigsten Jahrhunderts (München 1930).

 Referanser 

Kategori:Tyske sinologer
Kategori:Tyske tibetologer
Kategori:Tyske arkeologer
Kategori:Tyske indologer
Kategori:Personer fra München
Kategori:Fødsler i 1856
Kategori:Dødsfall i 1935