Storkeiserlibelle

Storkeiserlibelle (Anax imperator) tidligere omtalt som «keiserøyenstikker», er den største av de europeiske øyenstikkerne og tilhører familiegruppen  storlibeller, (Aeshnidae).

 Utbredelse 
Storkeiserlibelle har vært utbredt i Europa nord til Danmark, men har i de siste årene også etablert seg i sørlige deler av Sverige og Finland.Storkeiserlibelle Fauna Europaea (besøkt 30. januar 2010 
Det første norske eksemplaret ble oppdaget i Lindesnes, Vest-Agder i september 2013. Det er foreløpig ingen indikasjoner på permanente bestander i Norge, men arten forventes å etablere seg her i nær framtid.Knutsen, B.K. (2015) Kartlegging av øyenstikkere (Odonata) i Agder II. Insekt-Nytt 40(1/2): 65-72. Den har vært i rask ekspansjon nordover de siste årene, den nådde Danmark første gang i 1994 Fogh Nielsen, O. (1998) De danske guldsmede. Apollo Books, Stenstrup. Arten er svært vidt utbredt, over det meste av Europa og store deler av Asia og Afrika.

 Utseende 
Vingene holdes i en rett vinkel ut fra kroppen i hvile. Vingespennet er ca. 110 mm. Kroppen er 80 mm lang. De store fasettøynene har omtrent 10 000 fasetter (enkelt øyne). Hele øyenstikkeren har livlige, metalliske farger, den er den fargerikeste av de nordeuropiske storlibellene. Fasettøynene er blågrønne, thorax er skinnende grønn bortsett fra to trekantede, blå felter på ryggen rett foran det første vingeparet, bakkroppen skinnende blå med en svart ryggstripe.

 Levevis 
Storkeiserlibelle er gode flygere og kan fly lenge uten opphold. Den kan også foreta lange vandringer. Den flyr ofte høyt oppe i tretoppene, der de patruljerer innenfor sitt avgrensede område (revir). Den er predator (rovdyr) på andre mindre insekter som fluer, døgnfluer, vårfluer og sommerfugler. Den kan også ta enkelte vannymfer og mindre libeller, og rumpetroll som svømmer på grunt vann. Frambeina er litt framoverstilt og brukes til å ta byttet i lufta. Det er ikke uvanlig at byttet blir spist under flukten, uten at øyenstikkeren lander. De voksne øyenstikkerne er sterkt territorielle og forsvarer store territorier, slik at denne arten nesten alltid forekommer i lave tettheter. Andre arter av store øyenstikkere blir også jaget bort fra territoriet .
Nymfene lever i grunne, varme, ofte næringsrike vann og dammer, også slike som tørker ut av og til. Arten stiller ikke strenge krav til vannmiljøet, men det bør finnes noen åpne vannflater og vannet må ikke være for dypt.

Storkeiserlibelle har ufullstendig forvandling, overgang fra nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Eggleggningen skjer på små flytende blad eller gress i mindre dammer. De små nymfene (larvene) lever i vann og ligner derfor lite på de voksne (imago). De beveger seg i vannet ved å svelge vann som de spruter ut fra analåpningen. De er også predatore, til å begynne med på andre insekter, men etterhvert også på små fisker. Når nymfen kommer til det siste hudskiftet finner den et strå eller noe, der den kan klatre opp over vannflaten. Her blir den hengende, mens huden revner på ryggsiden. Den nyklekte øyenstikkeren blir hengende på den gamle huden, eller like ved siden av, helt til den nye huden er noe herdet, og vingene har fått sin endelige form. Livssyklusen er ett år.

 Referanser 

 Eksterne lenker 

 Storkeiserlibelle

Kategori:Øyenstikkere
Kategori:Øyenstikkere formelt beskrevet i 1815