Eremitt (bille)

Eremitt (Osmoderma eremita) hører til gullbassene (skarabider) og er et av de største insektene i Norge. 

Den har vært regnet som utryddet i Norge og ikke funnet siden slutten av 1800-tallet, men ble oppdaget i Tønsberg i 2008. Den er fredet ved et hastevedtak om midlertidig vern,Lovdata:Forskrift om midlertidig vern av eremitten Osmoderma eremita og finnes nå i Norge bare innenfor et lite område på noen titalls meter.Artsobservasjoner: Steder der arten er funnet i Norge

 Beskrivelse 
Eremitten er en mørk kastanjebrun og bred, kraftig bille som er  lang.Fylkesmannen i Vestfold: (Utkast til) Handlingsplan for eremitt (PDF) Farge og størrelse gjør det bare mulig å forveksle den med neshornbillen (Oryctes nasicornis), men eremitten skilles fra denne på flatere kroppsfasong med dekkvinger som i midten er noe konkave og kraftig rynkete. Halsskjoldet har en tydelig lengdefordypning, er bredest foran midten, og er tydelig smalere enn bakkroppen. Hodet er lite, med flat eller konkav overside uten antydning til forhøyning eller horn hos hunnen. De viktigste forskjeller mellom kjønnene er at hunnen har litt tettere punktur på hode, halsskjold og buk enn hannen. Videre er buken konveks hos hunnen og konkav hos hannen.

 Utbredelse 
Finnes spredt i Sentral-Europa og nord til sørlige deler av Sverige og Finland, samt Danmark, Polen og Latvia. Navnet eremitt spiller på at den er fåtallig der den finnes, den er sjelden i store deler av Europa. I Norge har man tross iherdig leting i over 100 år ikke funnet den levende andre steder enn i et fåtall hule trær i Tønsberg.

 Funn i Norge 
Ett eksemplar fra Drammen (Siebke, 1875)
Ett gammelt funn fra Asker (Grüner, «før 1900»)
Eneste oppbevarte eksemplar er gammelt men udatert, merket «Ex. coll. Norway. Einar Fischer»
Deler av voksne dyr – antagelig svært gamle – har vært funnet i hule eiker på Rauer (Rauøy) ved Fredrikstad
 5. juli 2008 ble en voksen hunn oppdaget på en gravstøtte på Tønsberg gamle kirkegård
 9. juli 2008 ble ytterligere to biller observert. Disse ble dessverre straks etter tatt av samlere.
 20. august 2008 ble vertstreet «raidet» og antagelig tømt for biller og store larver.Artsobservasjoner: Beskrivelse av «raidet» To dager etter var fredningsvedtaket på plass, derved er det nå ti års strafferamme for å forstyrre dyra ifølge Økokrim.
 Sommeren 2009 ble antatt egnede lokaliteter i store deler av Vestfold grundig undersøkt blant annet med feierkamera for å se innvendig i hule trær, men eremittbilla, møkk eller larver ble fremdeles bare funnet på denne gravplassen i Tønsberg.
 Søk fortsetter spesielt på sommeren både i Vestfold og Østfold i regi av Norsk institutt for naturforskning (NINA) på oppdrag fra fylkesmannen i Vestfold.
 Sommeren 2012 ble det funnet spesielt mange, men nesten bare i ett enkelt tre. Bestandene varierer tydeligvis svært mye. Bestanden på Tønsberg kirkegård er større og mer robust enn antatt. 
 I 2017 ble det besluttet å flytte en bestand i Tønsberg til ett tre i Berg fengsel.Iversen, Magnus Skatvedt  et al (25. juli 2017): «Sjeldne biller flyttes til fengsel», NRK
 I juli 2024 ble et eksemplar observert i en hage flere hundre meter unna Tønsberg gamle kirkegård.

 Systematisk plassering 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien gullbasser, Cetoniidae (eventuelt underfamilie av skarabider (Scarabaeidae))
 Underfamilien Trichiinae
 Slekten Osmoderma LePeletier & Audinet-Serville, 1828 - 15 arter
 Eremitt, Osmoderma eremita (Scopoli, 1763)
 Osmoderma eremita cristinae Sparacio, 1994
 Osmoderma eremita eremita (Scopoli, 1763)
 Osmoderma eremita italicum Sparacio, 2000

 Habitat 
Arten lever utelukkende i vedmulden i hule, grove, soleksponerte løvtrær, der larven gnager i den råtne veden på innsiden av hulrommet. Trær som foretrekkes er eik, bøk, alm, ask og lind. I Sverige er 90% funnet i eik. I Norge har det altså vært et gammelt funn av dekkvinger i eik, og arten er nå funnet levende i en askeallé. I en lind ble det funnet larvemøkk, antagelig fra eremitt. Larven trenger direkte sol på stammen der den lever for å få høy nok temperatur til å utvikle seg, skygging fra småtrær rundt er en trussel.

Eremittkolonier starter gjerne høyt oppe i treet, gjerne der en større grein har knekt og det er blitt et råtehull. I løpet av de neste 100 år vil dette ha forplantet seg ned til bakken innvendig i treet, og hullet vokser i diameter mens treet vokser utvendig. Treets styrke mot brekk påvirkes ikke nevneverdig, her er periferien viktigst.

 Atferd 
Innvendig i treet lever larven i . Den voksne billen har relativt kort levetid, bare  på slutten av sommeren. 85% av billene forlater aldri treet de er vokst opp i, men noen kan i blant fly til nærliggende trær.

 Forplantning 
Ulikt de fleste andre insekter er det eremitthannen som sender ut feromoner for å lokke til seg hunnene, en tydelig og nydelig ferskenduft (kjemisk betegnelse (R)-(+)-y-dekalakton). Dette er nok en tilpasning til at hunnene er meget tunge og har vanskelig for å fly, de kan vanskelig spre seg lenger enn 200 meter. For arten eller kolonien er hannene lettere å unnvære siden en hann kan pare seg med flere hunner, mens en hunn har et begrenset antall forholdsvis store egg. Det er da bedre at hannene utsetter seg for de strabaser og farer det medfører å finne nye trær. De fleste dyra forlater aldri det treet de er klekket i, men den hannen som klarer å finne et nytt godt tre og lokke en eller flere hunner dit, har sjansen til å bli forfar til hundrevis generasjoner i en stor hul eik, så noen tar sjansen på å fly ut og lete. Så er poenget at hunnene da kan fly kun strakeste vei til dette nye treet uten å bruke unødige krefter på å lete. Derfor drar noen av hannene ut som «speidere» og bruker duftsignaler hvis de finner et bra sted.

 Tidligere utbredelse 
Det at de vanskelig kan nå lenger enn 200 meter betyr at for at de skulle kunne nå til Tønsberg, har det tidligere vært minst  gamle, hule trær hele veien fra Sør-Sverige rundt Oslofjorden, med mindre enn 200 meters avstand. Nå er jo de fleste av disse trærne hugget, og eremittene er dødd med dem – men Tønsberg står igjen som en øy med en liten bestand. Kanskje finnes arten flere steder i Norge?

 Føde 
Larvene spiser blandingen av vedmuld, morkent tre og sopphyfer inne i det hule treet. Det er uvisst om de voksne tar næring til seg, de spiser gjerne banan om de blir tilbudt det.Magne Flåten, pers. medd.

 Spor og sportegn 
De fleste biller kommer aldri ut av treet de er klekket i og er derfor vanskelige å oppdage uten spesialkamera, et endoskop eller feierkamera. Men hvis det er et hull inn til det indre av treet er larvenes ekskrementer tilstrekkelig for artsbestemmelse, ingen andre arter har denne størrelsen i siste år før de klekkes. Lengden er varierende etter hvor gammel larven er, men siste året er det små, svakt ovale sylindere  lange og 3 mm tykke, nokså tvert avsluttet i endene.

Eremittmøkka kan kanskje forveksles med flaggermusmøkk som er mørkere, helt tørr og består av kitinrester fra insektvinger og -bein, og er spissere i endene. Muselort er også mørkere og spissere i endene, uregelmessige og har konsistens som f eks hundelort. Eremittens avføring består for det meste av flis, det er lett å oppdage ved å smuldre den.

 Forholdet til rovdyr 
Dyr utenfor treet kan tas av fugl, larvene inne i treet er utsatt for angrep av smellerlarven til keisersmeller Elater ferrugineus som selv er svært sjelden, og andre rovinsekter. Om andre predatorer og parasitter, midder og rundormer er et problem for arten er usikkert.

 Status 
Norsk rødliste for arter for 2015 lister Eremitt som CR - Kritisk truet. Eremitten regnes i Norge som utrydningsrtuet og er fredet. De fleste steder i verden der eremitten finnes er små og isolerte og populasjonene står i fare for å dø ut, da antall og kvalitet av gamle, hule trær stadig reduseres. Sverige er landet med størst forekomst, men selv der er den truet på grunn av gjengroing som gir skygge på trestammene den lever i, og nedhugging av trær som skulle kunne utvikle hulheter og nye leveområder.

Eremitten er én av fem norske billearter på Bernkonvensjonens liste II over truede dyrearter som skal beskyttes mot fangst og innsamling (CoE 1979) og på liste II og IV i EUs habitatdirektiv. Direktoratet for naturforvaltning (DN) fulgte den 22. august 2008 opp vedtaket i Bernkonvensjonen med et midlertidig vern mot enhver form for innsamling, skade og ødeleggelse, og vil senere foreslå permanent vern av billearten. Artsfredningen omfatter ikke artens leveområder. Fylkesmannen i Vestfold har av DN fått i oppdrag å lage forslag til en nasjonal handlingsplan for eremitten. Norsk institutt for naturforskning (NINA) har levert det faglige grunnlaget og et utkast til handlingsplan for å ta vare på bestanden i et evighetsperspektiv.

 Videre planer 
Om eremitten ikke var blitt funnet i 2008, hadde den antagelig blitt virkelig utryddet i Norge. Alle trærne var planlagt hugget og fjernet neste høst for å gi plass for nye, unge trær uten innvendig råte. Nå vil dette sjeldne og (også for mange andre arter) verdifulle leveområdet bli tatt vare på, og nye eiketrær er plantet for å gi fortsatte leveområder om .

Tatt i betraktning bestandsituasjonen i Tønsberg, er det ifølge Verdens naturvernunions vurdering av utdøelsesrisiko, 50% sannsynlig at denne populasjonen vil dø ut i løpet av tre (eremitt)-generasjoner eller 10 år. Heldigvis ble det funnet flere dyr i Tønsberg i 2009, blant annet en hann som hadde flydd til et nytt tre for å forsøke å danne en ny koloni – om han klarte det vet vi først i 2012. Omfattende søk ble gjort også senere år.

Fylkesmannen i Vestfold godkjente i 2017 at Norsk institutt for naturforvaltning flyttet noen biller og larver til et nytt leveområde i nærheten for å minske risikoen for utdøing: Eikehagen rundt Berg fengsel. Her er mye grov eik som arten foretrekker, og her ligger også Norges eneste forsøksfelt for veteranisering av eik. Det er meningen at dette skal foregå noen år fremover, slik at bestanden ved Eik fengsel også får en god genetisk variasjon.

 Referanser 

 Litteratur 
 Norsk institutt for naturforskning: Har eremitten en fremtid i Norge?
 Regjeringen: Eremitt – en mørk, mystisk og ensom bille (PDF)
 Miljødirektoratet: Handlingsplan for eremitt Osmoderma eremita  (PDF)
 Norwegian Journal of Entomology: Artikkel om Osmoderma eremita og funnet i Tønsberg (PDF)

 Eksterne lenker 

 Mer om eremitten i Europa på engelsk
 Eremitt på YouTube

Kategori:Gullbasser
Kategori:Prioriterte arter etter naturmangfoldloven
Kategori:Biller på norsk rødliste
Kategori:Biller formelt beskrevet i 1763
Kategori:Dyr formelt beskrevet av Giovanni Antonio Scopoli
Kategori:Nær truede arter på IUCNs rødliste
Kategori:Strengt beskyttede faunaarter i Bernkonvensjonens appendiks II