Finansregnskap

Et finansregnskap eller årsregnskap er en bedrifts offentlige regnskap og er i Norge lovpålagt i regnskapslovenRegnskapsloven for en rekke selskapsformer. Er regnskapsføringen lovpålagt, er bedriften regnskapspliktig. Finansregnskapet viser bedriftens økonomiske utvikling og finansielle stilling. Finansregnskapet er den delen av regnskapet som først og fremst er rettet mot eksterne interessegrupper. Finansregnskapet fremlegges ved slutten av hvert kalenderår og gjelder for vedkommende år.

Formålet med finansregnskap
Finansregnskapet har som formål å gi korrekt finansiell informasjon om selskapet og består av følgende deler:

 Resultatregnskap for året
 Balanse pr 31.12 vedkommende år (UB) og balanse pr 31.12 året før (IB)
 Noteopplysninger
 Kontantstrømoppstilling

For børsnoterte selskap skal også børsmeldinger taes med.

Finansregnskapet brukes ofte av ledelsen og de ansatte sammen med driftregnskapet når det skal treffes økonomiske beslutninger. 

Finansregnskapet skal gi alle interessenter lik informasjon slik at de skal kunne fatte økonomiske beslutninger. Ulike grupper har behov for informasjon om den gitte økonomiske utviklingen i en bedrift. En bedrift er i større eller mindre grad avhengig av disse interessegruppene for og må derfor til en viss grad tilfredsstille dette informasjonsbehovet. 

Finansiell rapportering kan brukes av brukere til ulike formål:
Potensielle investorer bruker finansiell rapportering for å vurdere hensiktsmessigheten ved å investere i virksomheten. Investorer bruker ofte finansanalyse, som utføres av profesjonelle (finansanalytikere), som gjør det mulig for dem å ta investeringsbeslutninger.
Eiere og ledere trenger finansiell rapportering for å ta viktige forretningsbeslutninger som påvirker selskapets videre drift. Finansiell analyse utføres basert på disse rapportene for å gi ledelsen en mer detaljert forståelse av tallene. Disse rapportene brukes også som en del av den årlige lederrapporten til aksjonærene.
Disse rapportene er også nødvendige for ansatte for å inngå kollektive avtaler (KA) med ledelsen i tilfelle fagforeninger, eller for å diskutere lønn, forfremmelser og rangeringer.
Finansinstitusjoner (banker og andre kredittorganisasjoner) bruker dem for å ta avgjørelser om å gi selskapet ny arbeidskapital eller gjeldsheftelser (for eksempel langsiktige banklån eller obligasjoner) for å finansiere utvidelser og andre betydelige utgifter.
Aksjonærer kan tidvis etterspørre informasjon om hvordan aksjekapitalen forvaltes, som kan leveres i form av finansielle rapporter (eller rapporter om aksjebevegelser), siden det er i aksjonærenes finansielle interesse å forsikre seg om at aksjekapitalen brukes effektivt og fornuftig, med nødvendig aktsomhet.

Regler om finansregnskap
Det eksterne regnskapet er regulert ved lover og forskrifter.
Norsk standard NS 4102 definerer oppstillingen av finansregnskapet. Ellers er finansregnskapet regulert av regnskapsloven av 1998, bokføringsloven av 2004, aksjeloven av 1997 og skatteloven av 1991. Er bedriften regnskapspliktig, kreves det autorisasjon hvis regnskapet føres av ekstern regnskapsfører i henhold til regnskapsførerloven. Dessuten finnes det ulike standarder for god regnskapsskikk og god bokføringsskikk som utarbeides av Norsk RegnskapsStiftelse.

Referanser

 Kilder 
Agnor Bertheussen, Kjell Gunnar Hoff, Bedriftens Økonomi, Forelesning Høgskolen i Gjøvik
Kjell Magne Baksaas, Øystein Hansen, Finansregnskap med analyse, Gyldendal akademiske, 2010

 Eksterne lenker 
 Norsk RegnskapsStiftelse

Kategori:Norsk regnskap