Rhagonycha limbata

Rhagonycha limbata (Thomson, 1864) er en av storbløtvingene (Cantharinae), en bille som tilhører bløtvingene (Cantharidae). 

 Utbredelse 
Rhagonycha limbata finnes i Europa, østover i Asia. Finnes vanlig i Norge.

 Utseende 
Rhagonycha limbata er mellom 4-6 mm lang og er en langstrakt bille, bakkroppen er jevnt smal bakover. Hodet er helt mørkt, det er smalere bak fasettøynene, enn lengre fremme. Antennene er gule og er mørkere mot spissen, det andre leddet er lengre enn det er bredt. Det tredje leddet er bare såvidt lengre enn andre ledd. Palpenes (munnføtter) endeledd er økseformet og ikke smalt, ovalt. Brystskjoldet (pronotum) er bredt rødgult på sidene, men svart i midten.  har bare en svak innbuktning midt på bakkanten og har en overflate som ikke er grovt rynket eller punktert. Brystskjoldets sidekanter er svakt rundet, og bare litt smalere i fremkant og dets bakhjørner er tydelig avsatt. Leggene på mellom- og bakbeina er rette, og ikke krummet inn mot kroppen.  Scutellum er svart, mens dekkvingene, beina og er gule. Dekkvingene skjuler hele bakkroppen og har generelt kort oppstående behåring. Ligner mye på Rhagonycha  testacea og kan forveksles med denne. Forskjellen ligger særlig i fargen på hodet, samt noen andre karakterer. Sikker bestemmelse kan skje ved å se på ulikhetene i hannenes kjønnsorgan (aedeagus). 

 Levevis 
Rhagonycha limbata har larver som lever i jorden. De voksne (imago) finnes i juni og juli. De oppsøker gjerne åpne blomster, særlig på arter innen skjermplantefamilien. Men de kan observeres også på trær og busker. 

Selv om de oppsøker blomster er de rovdyr og lever både som larver og voksne av andre mindre dyr.

 Litteratur 
 Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. Side 41-42. ISBN 8712166936

 Eksterne lenker 

 Rhagonycha limbata - Fauna Europaea  - engelskspråklig

Kategori:Bløtvinger
Kategori:Biller formelt beskrevet i 1864
Kategori:Dyr formelt beskrevet av Carl Gustaf Thomson