Konfuciustempel

200px|right|thumb|Konfuciustempel i den gamle Song-hovedstaden Kaifeng, fotografert av Edouard Chavannes i 1907
Konfuciustempler (kinesisk: 孔庙, pinyin: Kongmiao, «konfuciustempel», eller 文庙, Wenmiao, «litteraturtempel») er templer bygde til minne om den kinesiske filosofen Konfucius. Det eldste, i filosofens hjemby Qufu i Shandongprovinsen, ble bygd i år 478 f.Kr. Dette tempelet er også det største, etter mange århundrers gradvise utbygginger. Det ble rasert under kulturrevolusjonen, men er senere blitt gjenoppbygd og restaurert.

Konfuciustempler ble vanlige over hele Kina i takt med at den kinesiske keisermakt utviklet konfuciuskulten, som skulle bli statsbærende. I 195 f.Kr. frembar Han-dynastiets grunnlegger, Han Gao Zu (regj. 206–195 f.Kr.), et offer til Konfucius' ånd ved hans gravmæle i Qufu. Ofringer til Konfulcius' ånd, og til hans mest fremstående disippel Yan Huis ånd, tok til i det keiserlige universitet (Biyong) så tidlig som 241.

I 454 ble det første statlige konfuciustempel bygd av Liu Song-dynastiet i det sørlige Kina (420 til 479). I 489 forordnet Det nordlige Wei-dynasti byggingen av et konfuciustempel i deres hovedstad, det første utenfor Qufu i Nordkina. I 630, forordnet Tang-dynastiet at skolene i alle provinser og fylker skulle ha et konfuciustempel, og dermed kom det til tempelbygging over hele keiserriket. 

Konfuciustemplene var ikke bare et sted for å hedre eller dyrke Konfucius, men fungerte mange steder som skoler og lokale for de keiserlige embedsmannseksamener.

Blant de best kjente er konfuciustemplene Xi'an (nå Steleskogen), Fuzi Miao i Nanjing og  konfuciustempelet i Beijing.

I tillegg til de egentlige konfuciustemplene som var knyttet til statskulten til Konfucius, holder også mange av Konfucius' etterkommere (medlemmer av slekten 孔 Kong) seg med de sedvanlige kinesiske forfedretempler. Det er også andre templer rundt om som minner om konkrete dåder av Konfucius, og det er private konfuciustempler inne i gamle kinesiske akademier. 

Konfuciustempler finnes også utenfor Kina, som for eksempel i Vietnam, Korea, Japan, Taiwan og Indonesia. 

I Kina ble mange av disse templene på 1900-tallet (både før og etter 1949) omgjort til vanlige skoler.