Ethel Merman

Ethel Merman (født Ethel Agnes Zimmermann 16. januar 1908, død 15. februar 1984) var en amerikansk skuespillerinne og sangerinne. Hun ble belønnet med Tony-prisen for beste kvinnelige hovedrolle i en musikal i 1951 for prestasjonen sin i Broadway-musikalen Call Me Madam. Merman spilte også i filmversjonen fra 1953 og vant da Golden Globe.

 Barndom 
Ethel Agnes Zimmermann ble født 16. januar 1908 i Astoria i New York som datter av revisoren Edward Zimmermann og lærerinnen Agnes Gardner. Hennes far var av tysk avstamming, mens hennes mor var av skotsk avstamming.

 Karriere 
Merman begynte å synge da hun jobbet som sekretær for B-K Booster Vacuum Brake Company i Queens. Hun fikk etterhvert en karriere innen vaudeville og var kjent for sin kraftige mezzosopranstemme. Merman spilte i de fem Cole Porter-musikalene Anything Goes, Red, Hot and Blue, DuBarry Was a Lady, Panama Hattie og Something for the Boys. I 1951 ble hun belønnet med Tony-prisen for beste kvinnelige hovedrolle i en musikal for innsatsen i Call Me Madam. Hun spilte også i filmversjonen fra 1953 og vant da Golden Globe. Merman ble også nominert til Tony-prisen for Happy Hunting og Gypsy. Hun pensjonerte seg fra Broadway i 1970. I 1979 spilte hun inn albumet The Ethel Merman Disco Album med flere av hennes mest kjente sanger. Merman spilte også i flere Hollywood-filmer, inkludert Alexander's Ragtime Band (1938) og Show business (1954), med musikk av Irving Berlin, og It's a Mad, Mad, Mad, Mad World (1963). Hennes siste filmrolle var en parodi på seg selv i Hjelp, vi flyr! (1980). Merman skrev to selvbiografier:  Who Could Ask for Anything More (1955) og Merman (1978).

 Privatliv 
I 1940 giftet Merman seg med teateragenten Bill Smith, men ekteskapet tok slutt året etter. I 1941 giftet hun seg med avissjefen Robert Levitt som hun fikk de to barna Ethel og Robert jr. sammen med. Ekteskapet tok slutt i 1952. Året etter giftet hun seg med Robert Six, lederen for Continental Airlines, som hun var gift med frem til 1960. I 1964 giftet hun seg med skuespilleren Ernest Borgnine, men søkte om skilsmisse etter 32 dager. Merman fikk diagnosen glioblastoma multiforme og fikk utført nevrokirurgi i april 1983 for å fjerne hjernesvulsten. Kreften hadde imidlertid spredd seg og Merman døde 15. februar 1984.

 Filmografi (utvalg) 
 1954 – Show business
 1963 – It's a Mad, Mad, Mad, Mad World
 1963 – The Judy Garland Show (gjest)
 1980 – Hjelp, vi flyr!

 Hør på 
Fra National Public Radio:
 Ethel Merman og Jimmy Durante synger «You Say the Nicest Things».
 Ethel Merman synger «The World is Your Balloon».
 Ethel Merman synger «Diamonds Are a Girl's Best Friend».

 Priser og nominasjoner 
Merman fikk to stjerner på Hollywood Walk of Fame 8. februar 1960, én for film på 7044 Hollywood Blvd. og én for musikk på 1751 Vine Street.

 År  Pristittel  Kategori  Film/Teaterstykke  Resultat1951  Tony-prisen  Beste kvinnelige hovedrolle i en musikal  Call Me Madam  1954  Golden Globe  Beste kvinnelige skuespiller – Musikal eller komedie  Call Me Madam  1957  Tony-prisen  Beste kvinnelige hovedrolle i en musikal  Happy Hunting   1960  Tony-prisen  Beste kvinnelige hovedrolle i en musikal  Gypsy  1966  Hasty Pudding Theatricals  Årets kvinne  —  1970  Drama Desk Award  Beste kvinnelige hovedrolle i en musikal  Hello, Dolly!  1972  Tony-prisen  Æres-Tony  —  

 Referanser 

 Eksterne lenker 




Kategori:Skuespillere fra USA
Kategori:Sangere fra USA
Kategori:Tony Award-vinnere
Kategori:Hollywood Walk of Fame
Kategori:Personer fra New York City
Kategori:Personer fra USA av tysk opphav
Kategori:Personer fra USA av skotsk opphav