Norsk romani

Romani, også kalt romani rakripa og norsk romani, er et av Norges nasjonale minoritetsspråk. Sammen med svensk romani utgjør det skandoromani, et språk med hovedsakelig skandinavisk grammatikk og indisk-basert ordforråd som tradisjonelt blir brukt av romanifolket (sigøynere, tatere, romanoer, romanisæl) i det vestlige Sverige, på Østlandet og i Trøndelag.

Romani er i Norden kjent som romanifolkets (taternes) språk. Romani og romanes har mye til felles, men på grunn av skille i tid og geografi, har de utviklet seg ulikt, Romani kan derfor kalles et nordisk indoarisk språk, siden det i stor grad bruker den skandinaviske grammatikken med hensyn til lyd- og bøyningsmønster.

Hvor mange som snakker/behersker norsk romani i Norge er uklart, men det antydes å være mellom noen få hundre og noen få tusen mennesker.

Den 10. november 1993 ratifiserte Norge som første land Den europeiske pakt om regionale språk eller mindretallsspråk. Pakten trådte i kraft som konvensjon fra 1. mars 1998, som følge av at fem europeiske land da hadde ratifisert avtalen. Romani er derfor å forstå som et fullt ut anerkjent minoritetsspråk i Norge. Etter vedtak i den svenske Riksdagen den 2. desember 1999 fikk romani i alle sine varianter (sammen med samisk, finsk, tornedalsfinsk og jiddisch) offisiell status som nasjonalt minoritetsspråk også i Sverige.

Språkloven som kom i 2020 fastslo at det offentlige Norge har ansvar for nynorsk og bokmål, norsk tegnspråk, samiske og de nasjonale minoritetsspråkene– kvensk, romanes og romani.

I 1944 ga Ragnvald Iversen ut boken Secret Languages In Norway – Part I – The Romany Language In Norway.

 Ordtilfang 
Norsk  Romani  Opphavsspråk en  jikk  ek (hindi) to  dy  do (hindi) tre  trinn  tīn (hindi)  fire  sjtar cār (hindi)  fem  pansj  pāṃc (hindi)  seks  sinkus  chhah (hindi)  sju  efta  häft (farsi) el.epta (gresk) åtte  åkta  okhto (gresk) ni  enja  ennea (gresk) ti  desj,dypansj  das (hindi)do (hindi)+ pāṃc (hindi) jord  pu  bhūmi 'jord' (gammelindisk)  stor  baro  vaḍrā 'stor' (gammelindisk)  fole  kuro  ghoṛā 'hest' (gammelindisk) vann  pani  pānīya (gammelindisk) mye  butt  bahut (hindi) Gud  Devel  dev (hindi)  Gud  Adonai  Adonáj (hebraisk) flott, stolt  buno  buono (italiensk)  bok  libri  libre (fransk)  hvit  blank  blanc (fransk)  alene  alonum  alone (engelsk)  gate  stråtan  straat (nederlandsk)  vegg  vanta  Wand (tysk)  elv  flussa  Fluß (tysk)  vente  bidra  bide (skandinavisk) 
Ordtilfanget i romani bærer sterkt preg av romanifolkets historie. Kjernen av ordtilfanget kommer fra de indoariske språkene omkring Panjab i Pakistan og det nordvestlige India. Mange ord ligner på tilsvarende ord i hindi — slik som tallene fra én til fem. Andre vesentlige kilder er gresk, slaviske språk, romanske språk og germanske språk. Det finnes også enkelte hebraiske og finske ord i romani.

Mange ord som er innlånte fra skandinavisk er omformet med suffiks som -(d)ra, -us, -is og lignende.

 Grammatikk 
Grammatikken står i sterk motsetning til ordtilfanget i romani rakripa; både syntaksen (setningsoppbygningen) og morfologien (systemet av bøyningsendinger) er i det store og hele av sentralskandinavisk type.

 Morfologi 

 Substantiv 
Ubestemt formentall  Bestemt formentall  Ubestemt formflertall  Bestemt formflertall divus (‘dag’)  divusen  divuser  divusene bakro (‘sau’; ‘bekre, ‘vær’)  bakroen  bakroer  bakroene
Substantivene i romani tar vanligvis -(a/e)r i ubestemt form flertall, og de har etterhengt bestemt artikkel som i de fleste nordgermanske språk og målfører. Endingsvokalen i ubestemt form opprettholds i bøyde former. Typiske endingsvokaler er hankjønnsendingen -o og hunkjønnsendingen -i.

Avledningsendinger inkluderer -ipa (rakra = ‘tale’, rakripa = ‘språk’, ‘tale’; nak = nese, nakkipa = ‘snus’) og -ar (tradra = ‘reise’, tradrar = ‘bil’).

 Verb 
Inf.  Pres.  Pret.  Perf. dikka (‘se’)  dikker  dikka  kammar dikka jia (‘synge’)  jier  jie  kammar gia ja (‘gå’)  jar  jadda  kammar jadd
Verbene har oftest a-infinitiv på romani. De fleste verb bøyes som nynorsk kasta. Enstavingsverb blir oftest bøyet omtrent som nynorsk ha. Perfektum blir oftest dannet med hjelpeverbet kamma (ha). Mange verb, inkludert ord fra germanske språk, har suffikset -(d)ra: bidra (vent), bodra (bo), dindra (tjene), dragra (dra, reise).

 Syntaks 
Den grunnleggende setningsoppbygningen i romani er stort sett av SVO-type (Subjekt-Verb-Objekt): Vårsnus rakrar romani (SVO) svarer ordrett til «Vi snakker romani». Ved tilføying av adverb først i setningen får vi, som i all skandinavisk, reverseringen SV > VS:  Ninna rakrar vårsnus romani (AVSO) «Nå snakker vi romani.»

 Tatervise 
Språket i sangen Romano rakklo veksler mellom romani og norsk. I venstre kolonne står sangen i original form på en blanding av romani og norsk. I høyre kolonne er den oversatt, ord for ord, til norsk.
+ROMANINORSKRomano rakkloTaterguttNinna vil jag gia en tikkno
munter sang,

det handlar om de tavringar

som pallan drommen jar.

Og noen avar tradranes med

våddri og med grei,

Og noen brukklar piroane

over dal og hei.Nå vil jeg synge en liten

munter sang.

Den handler om de tatere

som etter vegen går.

Og noen kommer kjørende

med vogn og med hest,

og noen bruker beina over

dal og hei.Refreng:
Hei råmmano rakklo kammar

råmmano tjei,

Hei råmmano rakklo bæsjar

stadia på sneiRefreng:
Hei tatergutt har taterjente.

Hei tatergutt setter hatten

på snei.Og tjeia mi er sjukkar og
låsjano og bli,

Det asjar før ho honkar

utav ekta rommani.

Ho kammar fedi jakkar

og kalot sjukkart bal,

Og føljer meg så lett

over li og fjell og dal.Og jenta mi er vakker
og snill og blid.

Det er fordi hun er

av ekte taterslekt.

Hun har flotte øyer,

og svart vakkert hår.

Hun følger meg så lett

over li og fjell og dal.RefrengRefrengSå jar vi oppri væsjan og
bæsjar morstan prei,

Og senn så blir det rakkranes

om våddri og om grei.

Så avar dålle buron og

prastrar oss kei,

Da sikkar vi han tjukknia

så nasjar han i vei.Så går vi oppi skogen
og setter kaffen på.

Og så blir det pratende

om vogn og om hest.

Så kommer denne bygdekaren,

vil jage oss vekk.

Da viser vi han pisken,

så springer han i vei.Refreng x2Refreng x2

 Litteratur 
 Hancock, Ian: «The Social and Linguistic Development of Scandoromani», i: E.H. Jahr (ed.): Language Contact: Theoretical and Empirical Studies. Berlin: Mouton de Gruyter, 1992.
 Hyltenstam, Kenneth (red.): Sveriges sju inhemska språk : ett minoritetsspråksperspektiv. Lund (Studentlitteratur), ca. 1999. (366 s. : ill.) ISBN 91-44-00777-9 (hf.) 
 Iversen, Ragnvald: The Romany language in Norway. (Skrifter / utgitt av det Norske videnskapsakademi i Oslo. II. Historisk-filosofisk klasse ; 1944:3 1) 1944. (275 s.)
 Karlsen, Hermann: Romani-norsk ordbok. Fredrikstad (Stiftelsen Roma), 2000. (90 s.; ill.) 
 Karlsen, Hermann: Vandriar : et enkelt innføringskurs i romani : ved undervisning, skriftlig og på CD. Fredriksstad (Stiftelsen Roma), 2001. Hefte (28 s.) + CD. 
 Karlsen, Ludvig [...] et.al.: Romani-folkets ordbok : Tavringens rakripa = de reisendes språk. 1993. ISBN 82-992363-1-2. 
 Mac Mathúna, Séamus & Ó Corráin, Ailbhe (red.): Minority languages in Scandinavia, Britain and Ireland. (Studia Celtica Upsaliensia ; 3) Uppsala (University of Uppsala); Stockholm (Almqvist & Wiksell International), 1998. (220 s. : ill.) ISBN 91-554-4111-4 (hf.) 
 Sveriges officiella minoritetsspråk : finska, meänkieli, samiska, romani, jiddisch och teckenspråk : en kort presentation. (Skrifter utgivna av Svenska språknämnden ; 86) Stockholm (Norstedt), 2003. (76 s. : ill.) ISBN 91-7297-611-X (hf.) 

 Se også 
 Romanés
 Rodi

 Referanser 

Eksterne lenker
 Utdrag fra Tavringens rakripa : romanifolkets ordbok av Ludvig Karlsen
 Norske nyheter på romani rakripa (Pre Drommen te Romani-Manuset)
 «Ethnologue Report: Romani, Tavringer : a language of Sweden»

Kategori:Germanske språk
Kategori:Indoariske språk
Kategori:Språk i Norge
Kategori:Språk i Sverige