Historien til grenlandsmålet

Historien til grenlandsmålet er grundigst skildret i Dalene (1953).
Fonologi
Vokaler i trykksvak stavelse
Mange særkjenne ved grenlandsmålet kommer fram når en ser hvordan de tre trykksvake norrøne vokalene i a u har utviklet seg i grenlandsmålet:
 Norrøn i og u har falt sammen i e.
 Norrøn a har blitt til e, æ og a:
 e når norrøn a sto i slutten av et ord.
 æ foran stående r
 a når norrøn a hadde en konsonant etter seg.
Disse bøyingsmønstrene illustrerer det som har skjedd:
 Norrønt vísa – vísan – vísur – vísurnar > grenlandsk ²viːse – ²viːsa – ²viːser – ²viːsene 'vise'.
 Norrønt gest – gestinn – gestir – gestirnir > grenlandsk ¹jest – ¹jesten – ²jester – ²jestene 'gjest'.
 Norrønt hest – hestinn – hestar – hestarnir > grenlandsk ¹hest – ¹hesten – ²hestær – ²hestane 'hest'.
 Norrønt kasta – kastar – kastaði – kastat > grenlandsk ²kaste – ²kastær – ²kasta – ²kasta 'kaste'.
I norrønt vísa og kasta har trykkveik a blitt til e sist i ordet.
I norrønt hestar og kastar har trykksvak a blitt til æ foran r.
I norrønt hestarnir har trykksvak a holdt seg som a, og ikke blitt til æ, mens r har falt bort.
I norrønt vísan, kastaði og kastat har a holdt seg som a foran konsonantene n ð t, som seinere har falt bort.
I norrøn gestinn, gestir, gestirnir, hestinn og hestarnir har trykksvak i blitt til e.
I norrøn vísurnar har trykksvak u blitt til e. Når også trykksvak a her har blitt til e, trass i at han er fulgt av en konsonant, har det trulig morfologiske årsaker, ved bortfall av genus-skillet mellom -nir (hankjønn) og -nar (hokjønn).

Konsonanter i trykksvak stavelse
Konsonantbortfallet i trykkveike stavelser er også regelrett:
 Norrøn t og ð har falt bort i trykksvak stavelse.
 Norrøn n har falt bort i trykksvak stavelse, men har nasalert forutgående vokal, som seinere har blitt til a.
Bortfallet av t og ð er illustrert i bøyingsmønstrene over. Bortfallet av n og overgangen til a er illustrert i disse eksemplene:
 Norrønt skálin > grenlandsk ¹skoːɽa 'skåla'.
 Norrønt vísan > grenlandsk ²viːsa 'visa'.
 Norrønt morgin / morgun (akkusativ) > grenlandsk ²mora 'morgen'.
 Norrønt hana (akkusativ) > grenlandsk a 'henne'.
Merk at de doble konsonantene tt og nn ikke faller, men blir til t og n:
 Norrønt gestinn > grenlandsk ¹jesten 'gjesten'.
 Norrønt leiróttr > grenlandsk ²læirete 'leirete'.
Norrøn postvokalisk f, ð, g
Etter vokal representerte norrøn f, ð og g de stemte frikativene [v], [ð] og [ɣ]:
 Norrønt grafa [ˈgrava] 'grave'.
 Norrønt leiða [ˈleða] 'lede'.
 Norrønt draga [ˈdraɣa] 'dra'.
I grenlandsmålet har disse tre konsonantene utvikla seg slik:
 [v] har falt bort mellom norrøn ú og en annen vokal og etter norrøn au, men har ellers blitt stående som v.
 [ð] har alltid falt bort, trulig bortsett fra fremst i enklitiske pronomen, der den har blitt til r.
 [ɣ] har blitt borte eller til sisteleddet i diftongene æu, æi og øy, blant annet slik:
 Bortfall etter norrønt ú, a, au, ei og ey.
 Norrøn ug [uɣ] og óg [oːɣ] > grenlandsk æʉ.
 Norrøn eg [eɣ] > grenlandsk æi.
 Norrøn ǿg [øːɣ] øg [øɣ] > grenlandsk øy.
Her er former som illustrerer noen av endringene:
 Norrønt dúfa [ˈduːva] > grenlandsk ²dʉːe 'due.
 Norrønt rauf [ˈrɒuv] > grenlandsk ¹ræʉ 'rauv'.
 Norrønt grafa [ˈgraven] > grenlandsk ²graːve 'grave'.
 Norrønt tíð [ˈtʰiːð] > grenlandsk ¹tiː 'tid'.
 Norrønt leierða [ˈleierða] > grenlandsk ²læie 'lede'.
 Norrønt þrúga [ˈθruːɣa] > grenlandsk ²trʉːe 'truge'.
 Norrønt dag [ˈdaɣ] (akkusativ) > grenlandsk ¹daː 'dag'.
 Norrønt haug [ˈhɒuɣ] (akkusativ) > grenlands ¹hæʉ 'haug'.
 Norrønt eiga [ˈeiɣa] > grenlandsk ²æie 'eie'.
 Norrømt fugl [ˈfuɣl] > grenlandsk ¹fæʉeɽ 'fugl'.
 Norrønt skóg [ˈskoːɣ] (akkusativ) > grenlandsk ¹skæʉ 'skog'.
 Norrømt vei [ˈweɣ] > grenlandsk ¹væi 'vei'.
Når de stemte frikativene var fulgte av en nasal, har de utvikla seg på et annet vis:
 Norrøn fn [vn] > grenlandsk mn.
 Norrøn gn [ɣn] > grenlandsk ŋn.
Disse formene illustrerer endringene:
 Norrønt nafn [ˈnavn] > grenlandsk ¹namn 'navn'.
 Norrønt ofn [ˈovn] > grenlandsk *¹omn > ¹om 'omn'.
 Norrønt rigna [ˈriɣna] > grenlandsk ²reŋne 'regne'.
På grunn av påvirkning fra bokmåls-basert talemål har uttalemåtar som ¹navn 'navn' og ¹ræin 'regn' blitt dominerende i dag. Merk at også norrønt aun [ɒun] har blitt til oŋn i grenlandsmålet:
 Norrønt hrogn [ˈhroɣn] > grenlandsk ¹roŋn 'rogn (fiskeegg)'.
 Norrønt raun [ˈrɒun] (akkusativ) > grenlandsk ¹roŋn 'rogn, raun (tre)'.
 Norrønt fraunar [ˈfrɒunar] > grenlandsk ²froŋne' 'Frogner' (gård i Gjerpen).Jf Rygh, Norske Gaardnavne: http://www.dokpro.uio.no/perl/navnegransking/rygh_ng/rygh_visetekst.prl?s=n&Vise=Vise&KRYSS1186134<n><acr>026970=on

Bibliografi
 Dalene, Halver 1953.  Lydverket i solumsmålet.'' (Skrifter fra Norsk målførearkiv ved Sigurd Kolsrud.) Oslo.

Referanser

Kategori:Grenlandsmålet