Wei-dynastiet

Wei-dynastiet (kinesisk: 魏; pinyin: Wèi, Wade-Giles: Wei; 220–265) var ett av de tre riker som oppstod i Kina da Han-dynastiet falt fra hverandre. Ettersom det også er andre Wei-dynastier og -stater i kinesisk historie, kan man for klarhets skyld omtale dynastiet som «Cao Wei». Kjerneområdene for Wei-riket var på den kinesiske sentralslette. Det omfattet ellers områder som svarer til de nåværende provinser Gansu, Hebei, Henan, Liaoning, Shaanxi, Shandong og Shanxi. Hovedstaden var Luoyang, som forut hadde vært det senere Han-dynastiets hovedstad.

Da det glapp for Han-dynastiets herskere, erobret Cao Cao det nordlige Kina. Han hadde vært kansler for den siste av Han-keiserne, Xian, og ble utnevnt i 213 til fyrste av Wei (魏公; Wèi Gong), og i 216 til prins/konge av Wei (魏王; Wèi Wang).

I 220 døde Cao Cao. Hans sønn og arving Cao Pi etterfulgte ham som konge av Wei og keiserlig kansler, men allerede samme år avsatte han keiser Xian og utropte seg selv til keiser av Wei-dynastiet. De sørlige krigsherrene Liu Bei og Sun Quan avviste dette nokså snart, og begge utropte seg selv til keisere. Liu Bei grunnla i 221 Shu Han (Shu-dynastiet) som etter egen selvforståelse var den direkte etterfølger av Han-dynastiet, og Sun Quan grunnla i 222 Wu-dynastiet.

Til å begynne med spilte Xiahou- og Cao-familien en viktig rolle i Wei, men etter hvert ble deres makt svekket, mens Sima-familien, som stilte med kansleren, ble stadig mer sentral. Opphavet til denne utviklingen er knyttet til Sima Yi, øverstkommanderende for Wei-hær. Han avverget med hell erobringstoktene fra rikene Wu og Shu; ingen av de fem nordekspedisjonene som Shu-kansler Zhuge Liang stod bak nådde sine mål. I 249 styrtet Sima Yi kansler Cao Shuang og ble selv regent for keiser Cao Mao. Demed la han grunnlaget for Sima-familiens makt.

Wei erobret Shu Han i 263. To år etter erklærte Wei-kansler Sima Yan den siste Wei-keiser Cao Huan for avsatt, og grunnla Jin-dynastiet.

 Wei-Dynastiets stamtavle

 Wei-dynastiets keisere 
 Posthum tittel Fødenavn Regjeringsår Regjeringsperioder (Nian Hao 年號) Konvensjon: «Wei» + Posthum tittel Wendi Cao Pi 220–226 Huangchu 220–226 Mingdi Cao Rui 226–239 Taihe 227–233
Qinglong 233–237
Jingchu 237–239 Shaodi; også kong Qi av Wei Cao Fang 239–254 Zhengshi 240–249
Jiaping 249–254 Gaoguixiang Gong Cao Mao 254–260 Zhengyuan 254–256
Ganlu 256–260 Yuandi Cao Huan 260–265 Jingyuan 260–264
Xianxi 264–265

Litteratur
Rafe de Crespigny: Generals of the South, Canberra 1990
John E. Hill: «The Peoples of the West from the Weilue 魏略», i Yu Huan 魚豢: A Third Century Chinese Account Composed between 239 and 265., 2004.  Draft annotated English translation .
 Chen Shou: " Sanguo Zhi "


 Ge Jianxiong, 中国人口史 (History of the Population of China'') vol 1. Shanghai: Fudan University Press, 2002. 



de Crespigny, Rafe. "To Establish Peace: being the Chronicle of the Later Han dynasty for the years 201 to 220 AD as recorded in Chapters 64 to 69 of the Zizhi tongjian of Sima Guang". Volume 2.  Faculty of Asian Studies, The Australian National University, Canberra. 1996. .

 Eksterne lenker 


Kategori:Kinesiske dynastier
Wei-dynastiet