Fantomøy

En fantomøy var en øy man trodde eksisterte, og tegnet inn på tidlige karter (tidvis i flere århundrer), men som senere ble fjernet da man oppdaget at de slett ikke finnes.

Fantomøyer ble vanligvis rapportert av sjømenn som utforsket nye områder. Enkelte var faktiske øyer, men ble rapportert som «nye» fordi en ikke kjente nøyaktig beliggenhet. «Pepysøya» var egentlig en ny observasjon av Falklandsøyene. Thule var kanskje oppdaget på 300-tallet, men ble ikke gjenfunnet igjen. Senere ble den identifisert av oppdagere og geografer som Shetland, Island, Skandinavia - eller ikke-eksisterende.

I 1820-årene reiste hvalfangeren Benjamin Morrell rundt på havene og «oppdaget» øyer som ikke finnes. Noen av øyene hans stod oppført i verdensatlasene i mer enn hundre år, og skapte en god del problemer for kommisjonen som skulle trekke datolinjen gjennom Stillehavet i 1875 og 1910. Sir Walter Raleigh skapte i sin History of the world fra 1614 begrepet painter's wife's island (= «karttegners-kone-øy»). Betegnelsen referer til Raleighs opplevelse, etter at han i Magellanstredet hadde tatt om bord don Pedro Sarmiento. Fangen ble spurt ut om en øy som fantes på kartet hans, men som Raleigh og hans mannskap ikke så noe til. Sarmiento forklarte at den ikke eksisterte, men rett og slett var tegnet inn, fordi karttegneren hans hadde konen sin sittende ved siden av seg mens han tegnet kartet, og hun ville så gjerne få en øy oppkalt etter seg. Peter Heylyn<ref>[http://www.bartleby.com/217/0906.html §6. Peter Heylyn. IX. Historical and Political Writings, bind 7. Cavalier and Puritan. The Cambridge History of English and American Literature]</ref> bekymret seg i sin CosmographyCosmography in four books (open library)]</ref> fra 1659 for at det fantes mange «karttegners-kone-øyer» rundt om på sjøkartene.Tore Sørensen: Bløffer og bløffmakere (s. 9), forlaget Andresen og Butenschøn, Oslo 2009, Île de Sable («Sandøy») i Korallhavet mellom Australia og New Caledonia ble så sent som i 2012 ble erklært ikke-eksisterendeSouth Pacific Sandy Island «proven not to exist», BBC, 22. november 2012 - enda den hadde stått på atskillige karter i rundt hundre år.

Andre fantomøyer ble trolig «observert» på grunn av navigasjonsfeil, mistolking av isfjell og tåkebanker, eller fata morgana. Enkelte «oppdagelser» ble gjort med hensikt, som Phelipeaux- og Pontchartrainøyene som i mange år var tegnet inn på karter over Lake Superior, ble oppkalt etter Louis Phélypeaux, markis de La Vrilliere, greve av Pontchartrain. Phélypeaux var en minister som prøvde å skaffe midler til oppdagelsesferder.<ref>[https://www.thevintagenews.com/2016/09/14/list-various-phantom-islands-recorded-throughout-history/ List of various phantom islands; the vintage news

Thompsonøya kan ha eksistert før den ble ødelagt av vulkanske eksplosjoner, jordskjelv eller undersjøiske ras. Noen kan ha vært lavtliggende øyer eller sandbanker som er forsvunnet under havoverflaten. 

 Referanser 

Se også
 California-øya
 Frisland
 Grocland
 Nimrodøyene
 Sannikov Land
 Schjetnans øy
 Atlantis, et sunket sagn- eller fabeløy i Atlanterhavet som Platon brukte som eksempel på en idealstat i sine dialoger
 Lemuria, et påstått sunket kontinent i Det indiske hav/Stillehavet

Kilder
 Stommel, Henry Lost Islands: The Story of Islands That Have Vanished from Nautical Charts, University of British Columbia Press, 1984. ISBN 0-7748-0210-3
 Gaddis, Vincent. Invisible Horizons, Chilton Books. New York. 1965.
 Clark Barnaby Firestone, The Coasts of Illusion: A Study of Travel Tales, Harper Books, 1924.
 William Shepard Walsh, A Handy Book of Curious Information'',  J. B. Lippincott, 1913.

Kategori:Øyer