DF «Rjukanfos»

DF «Rjukanfos» var den første jernbanefergen med eget fremdriftsmaskineri som ble satt i drift på Tinnsjøen i Tinn i Telemark. Fergen var bindeleddet mellom privatbanen Rjukanbanen og Tinnosbanen, og ble sjøsatt høsten 1909.

 Historie 
Det første fartøyet som fraktet jernbanevogner på Tinnsjøen var tre-lekteren «Tinnsjø» som ble tatt i bruk i begynnelsen av 1909. Lekteren ble buksert og slept med den kombinerte slepebåten og isbryteren DS «Skarsfos». «Tinnsjø» ble avløst av den nye dampfergen «Rjukanfos», bygd ved Fevigs Jernskipsbyggeri. Verftet gikk konkurs før fergen var ferdigbygd, noe som førte til at arbeidere fra Akers Mekaniske Verksted og Norsk Hydro måtte ferdigstille fergen. Rjukanbanen var lite fornøyd med «Rjukanfos» som i 1915 ble gått etter i sømmene. Skiens Verksteder A/S brukte rundt et halvt år før fergen igjen kunne prøves 10. februar 1916. Da var damptrykket, hastigheten, og også plassen til jernbanevognene blitt økt en del. Fergen kunne ta 120 passasjerer, men fikk bare ta med fripassasjerer og de som tilhørte Hydro-selskapene fordi dampskipsselskapet hadde avtalt med Norsk Transportaktieselskab at andre passasjerer skulle bruke rutebåten «Skarfos».

Senere kom fergene DF «Hydro» (1914) og DF «Ammonia» (1929), og «Rjukanfos» ble etterhvert bare brukt som reserveferge. Etter senkingen av «Hydro» i 1944 ble fergekapasiteten på Tinnsjøen alt for liten, og istedet for å bygge en ny ferge (som var problematisk i og rett etter krigen), ble «Rjukanfos» ombygd. Hun ble forlenget med omtrent 20 meter, og lastekapasiteten ble økt til 15-16 jernbanevogner. Skrivemåten ble samtidig endret fra Rjukanfos til Rjukanfoss. Fergen fikk et moderne utseende, men ombyggingen var ikke vellykket. Balansen i fartøyet ble forverret. Med last ombord ble akterskipet liggende lavere enn forskipet, og litt skjev-lasting gjorde at fergen fikk slagside. Uten last var det problemer med avdrift på grunn av vind, siden sidearealet var blitt betydelig større. «Rjukanfoss» fortsatte allikevel som hovedferge sammen med  «Ammonia» frem til MF «Storegut» ble overlevert i 1956. Etter dette var hun reserveferge fram til 1968. «Rjukanfoss» ble hugd opp ved Tinnoset i 1969.

 Tekniske data etter ombyggingen i 1946 
Ombyggingen ble utført på slippen ved Tinnoset av Glommen mekaniske verksted. Verftet uttalte angivelig at det hadde vært billigere å bygge en helt ny ferge istedet for å bygge om gamle «Rjukanfos».Norsk Industriarbeidermuseum: D/F Rjukanfos (arkivert versjon av original) Besøkt 29. august 2022 
Lengde: 225 fot
Bredde: 36,1 fot
Bruttotonnasje: 684 bruttoregistertonn
Nettotonnasje: 235 nettoregistertonn
Maskiner: 2 stk. compound dampmaskiner
Lastekapasitet: 15-16 jernbanevogner
Passasjerkapasitet: 250 passasjerer
De to kjelene ble erstattet med to nye oljefyrte kjeler med total heteflate på 1 937 kvadratfot.

 Referanser 

 Kilder 
Norsk Industriarbeidermuseum: D/F Rjukanfos (arkivert versjon av original) Besøkt 29. august 2022
Maana Forlag: Jernbanefergene på Tinnsjøen Besøkt 29. august 2022
Skipshistorie: Rjukanfos Besøkt 29. august 2022
Sjøhistorie: Jernbaneferje Rjukanfoss Besøkt 29. august 2022

 Eksterne lenker 



Kategori:Norske ferger
Kategori:Jernbaneferger
Kategori:Samferdsel i Tinn
Kategori:Sjøfart i Telemark
Kategori:Skip bygget i Norge
Kategori:Skip fra 1909
Kategori:Hydro Transports skip
Kategori:Artikler i sjøfart-prosjektet