Grytehullsjø

Grytehullsjø er en innsjø som er skapt ved at en tung, landbasert isblokk har ligget på bakken og skapt et trykk som gir nedsenking i jordskorpen - en såkalt dødisgrop. Selve dødisgropen er et geologisk og topografisk fenomen som kan oppstå der dødisblokker blir liggende igjen når en isbre smelter. En finner ofte dødisgroper nede i daler eller inne mellom høyreliggende områder, og om gropen er fylt med vann kalles den en grytehullsjø. Bunnen av gropa er ofte en myr. Bunnen av gropa kan være nesten helt flat, mens sidene er bratte, i blant nesten loddrette. Størrelsen er ofte ikke mer enn noe hundre meter i diameter.

I siste istid lå isolerte isblokker på bakken og skapte groper. Noen steder skjedde det ved at isklumper under hovedisen ble dekket av stein og grus og ikke smeltet før lenge etter at hovedisen var borte. Løsmaterialer samlet seg rundt isblokken eller falt ned da den smeltet, og bygde opp en forhøyet kant som kranset inn den kommende sjøen. Det dannet seg et mer eller mindre sirkelrundt søkk som grunnvann eller andre vannkilder fylte opp til en innsjø. I slike sjøer vokser ofte unike planteslag, fordi grytehullsjøer ofte (men ikke alltid) er svært næringsrike.

Vannmasser fra bresmeltingen førte etter siste istid med seg sand og grus. Etter hvert som elvene kom ut i flatere terreng sank hastigheten på vannet, og elva klarte ikke lenger å frakte så mye løsmasser. Elvegrus ble avsatt langs bunnen av elveløpet. De fleste breelvene smeltet seg tunneler under isen, men noen av elvene smeltet seg vei gjennom selve ismassene. Elevegrus i bunnen av disse tunnelene virket isolerende og bremset nedsmeltingen av isen som lå under. Noen steder ble den underliggende isen isolert i adskilte blokker. Når disse etter en tid smeltet, sank grusen ned, og det dannet seg karakteristiske groper i landskapet.

 Økologi 
Grytehullsjøer kan være isolerte fra vassdragssystemer og ha stillestående vann. De ligger ofte i moreneområder med sand/silt, har stor grunnvannspåvirkning, en del har også stor vannstandsvariasjon, og noen har dessuten jern- og fosforrikt, stagnerende bunnvann som ikke blandes. Enkelte synes også å være naturlig relativt næringsrike med naturlige algeoppblomstringer. Ofte kan vannet være nesten helt svart og virke grumsete.

 Utbredelse 
Det finnes grytehullsjøer en rekke steder på den nordlige halvkule der hvor det har ligget innlandsis. Flest grytehullsjøer finner vi i det sørlige Canada og i Sibir, hvor ismassene har smeltet over store områder og etterlatt seg isfjell og sjøer. Sørvest for Hudson Bay i Canada ligger det titusenvis av grytehullsjøer, over store områder preger de hele landskapet mellom de større elvene i delstatene Manitoba og vestre Ontario. Det er også klassiske, store sjøer på Koukdjuakslettene sør på Baffin Island.

Ellers finner vi slike sjøer blant annet i USA (Minnesota, Wisconsin)), Finland, nordøstlige Tyskland og Polen, nordlige Russland, Estland, og på øyen Møn i Danmark. Det finnes også mange rundt Alpene, særlig i Bayern og i sørøstre Østerrike i Kärnten. En grytehullsjø danner parkdammen på Kärsö gård ved innsjøen Långtarmen i Ekerö kommun, Sverige. I USA er storbyen Minneapolis kjent for sine mange sentrumsnære grytehullsjøer som danner utgangspunkt for landlige parker sørvest for bysentrum.

Norge har flere forekomster på Østlandet. På Romerike på Østlandet har vi den største forekomsten av grytehullsjøer i Norge, rundt Gardermoen-området i Ullensaker kommune. I Svenskestutjern har vannet ikke kontakt med det øvrige grunnvann. Ellers er Nordbytjernet og Ljøgodttjern svært kalkrike. Alle disse vannene er enten vernet eller under biologisk overvåking. Elstad landskapsvernområde i Eidsvoll kommune er et annet verneområde med grytehullsjøer, et tredje er Grimsmoen i Folldal. Det er også en grop ved Detsika i Alta.

Svalbard
Kongressvatnet, Grønfjord
Stormyrvatna, Reindalen
Tenndammen, Colesdalen
Norge
Grimsmoen, Folldal
Elstad, Eidsvoll
Nordbytjernet, Ullensaker
Ljøgodttjern, Ullensaker
Sandtjern, Ullensaker
Svenskestutjern, Ullensaker
Gjesåssjøen, Åsnes
Storbritannia
England
Aqualate Mere
Hatchmere
Skottland
Blae Loch
Loch Brown
Loch Fergus
Helenton Loch
Loch Morlich

Østerrike
Meerauge, Bodental
Zmulner See, Kärnten
Tyskland
 Müggelsee, Berlin
 Ukleisee, Schleswig-Holstein
Osterseen, Bayern
 Eggstätter Seen, Bayern
Seeoner Seen, Bayern
Oberwaldbacher See, Bayern
Schluisee, Bayern
Teupitzer See, Brandenburg
Grønland
Isunngua
Canada
Ontario
Lake Wilcox
Musselman Lake
Preston Lake
Puslinch Lake

USA
Indiana
Pinhook Bog
Iowa
Clear Lake
Massachusetts
Fresh Pond
Jamaica Pond
Spy Pond
Walden Pond
Michigan
Heart Lake
Walled Lake
Thumb Lake
Minnesota
Lake Harriet
Lake Nokomis
New Hampshire
Spruce Hole Bog

USA
New York
Lake Ronkonkoma
Lake Success
Mendon Ponds
Ohio
Brady Lake
Calamus Swamp
Stage's Pond State Nature Preserve
Pennsylvania
Conneaut Lake
Rhode Island
Ell Pond
Washington
Fish Lake
Wisconsin
Elkhart Lake
Mauthe Lake
New Zealand
 Lake Matheson

 Se også 
 Dødis

 Referanser 

 Kilder 
 Geology of Ice Age National Scientific Reserve of Wisconsin NPS Scientific Monograph No. 2 
  The genesis of the northern Kettle Moraine, Wisconsin – PDF
 Geology of the Adirondack Park 

 Eksterne lenker 

 Dødisgrop ved Detsika

Kategori:Glasiale landformer
Kategori:Lakustrine landformer

en:Kettle (landform)