Leikanger prestegjeld

mini|Leikanger gamle prestegård på Bygdøy i Oslo oppført av sogneprest  i 1752. I 1911 ble huset revet og flyttet til Norsk Folkemuseum.
mini|Erik Nordal, sogneprest fra 1618 til 1658, malt av Elias Figenschou i 1641. Nordal er stamfar til slekten Leganger.
mini|Jens Bugge, sogneprest fra 1658 til 1684, og ektefellen Christine Dorothea Skjelderup malt av Elias Figenschou i 1661.
mini|Jakob Liv Rosted Sverdrup, sogneprest i Leikanger 1878–1884, senere stortingsrepresentant og statsråd.
Leikanger prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Indre Sogn prosti. Det omfattet sogn i Leikanger kommune i Sogn og Fjordane fylke, og hovedkirken var Leikanger kirke. 

Leikangers kirkesogn er nå en del av Sogndal kirkelige fellesråd, og underlagt Sogn prosti i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.

 Historikk 

Leikvangir sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Leikanger prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden, og besto fra denne tiden av hovedsognet Leikanger med Fresvik, Feios, Tjugum, Fjærland og Vangsnes annekssogn.Prestegjeld og sogn i Sogn og Fjordane, arkivverket.no

Leganger prestegjeld dannet grunnlaget for Leganger formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 1. mars 1849 ble det vidløftige Leikanger prestegjeld delt ved at Tjugum, Vangsnes, og Fjærland sogn skilt ut fra  og lagt til det nye Balestrand prestegjeld, og fra 1. august 1999 ble Feios og Fresvik overført til Vik prestegjeld.Leikanger kyrkje: frå mellomalderen til idag, side 53, 106, 116, 135Prestegjeld og sogn i Sogn og Fjordane, arkivverket.no

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

 Kirkesogn 

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:
 Leikanger

 Prester 

Leikanger har hatt 29 prester etter reformasjonen. Den som har sittet lengst er , som var prest fra 1565 til 1607 (42 år), deretter kommer , stamfar til slekten Leganger, som satt i 40 år, fra 1618 til 1658. Den med kortest tid er , som var prest fra 1617 til 1618.

 Prester før 1536 
 var den siste katolske og første lutherske presten i Leikanger. Han innehadde embedet fra 1522 til 1552. Man kjenner ikke til andre prester i prestegjeldet før reformasjonen i Norge, utenom en Hr. Otto.

 Prester 1537–1848 
 Jon Røg 1522–1552 
 Erik Loss 1550–1565
 Jens Engelsøn 1565–1607
 Hans Kruse 1607–1617
 Hans Nilsen Arctander 1617–1618
 Erik Iversen Nordal 1618–1658
  1658–1684
 Samuel Bugge 1685–1718
 Iver Iversen Leganger 1719–1750
  1750–1764
 Ole Bernhoft Friis 1764–1782
 Nils Frantzsøn Wolff 1783–1789
 Anders Daae 1789–1819
 Niels Norman 1816–1822
 Peter Johan Norman 1823–1839
 Søren Wilhelm Thorne 1840–1848
Listen med årstallene er i hovedsak fra Leikanger kyrkje: frå mellomalderen til idag side 135. Det samme gjelder listene nedenfor.

 Prester 1849–1999 
Da Leikanger prestegjeld ble delt i 1849 ble sognene Vangsnes, Tjugum og Fjærland skilt ut som Balestrand prestegjeld. Dette skjedde på skiftet etter Søren Wilhelm Thorne, slik at den nye presten ble sogneprest i Leikanger, og kapellan Harald Ulrik Sverdrup 
ble sogneprest i Balestrand.

 Johan David Haslund 1849–1869
 Iver Olaus Widerøe 1870–1878
 Jakob Liv Rosted Sverdrup 1878–1884
  1884–1896
 Fredrik Vilhelm Bull–Hansen 1897–1923
 Sverre Daae 1923–1960Daae var permittert fra 1945 til 1952. I mellomtiden gjorde Nils Ruset vikartjeneste som sogneprest.
 Einar Bjorvand 1960–1965
 Oddmund Hjermann 1965–1975
 Bjarne Imenes 1975–1985
 Einar Hansen 1986–1988
 Tore Wigen 1989–1990
 Kjell Sæter 1991–2004 (2007)Kjell Sæter var sogneprest frem til 2007. Artikkelen omhandler prestegjeldet og dette ble avviklet som administrativ enhet i 2004.

Feios og Fresvik sogn ble overført til Vik prestegjeld 1. august 1999. Etter dette var Leikanger prestegjeld identisk med Leikanger sogn, frem til ordningen med prestegjeld ble avskaffet i 2004.

 Kapellaner 

Sogneprestene i prestegjeldet holdt seg med kapellaner fra Erik Nordals tid. I begynnelsen var det snakk om personellkapellaner, som de lønnet selv. Blant kapellanene er navnene Bugge, Leganger og Daae gjengangere. Noen av dem ble senere sogneprester i Leikanger eller naboprestegjeldene. En av dem var Ludvig Daae, som senere ble prest og kirkeeier i Lindås. En annen var Jørgen Johan Ibsen (1724–1801), personellkapellan 1754–1761 og bror til Henrik Ibsens tippoldefar.

 Leikanger Residerende Kapellani 
Leikanger Residerende Kapellani ble opprettet i 1742. Stillingen som residerende kapellan ble fjernet da prestegjeldet ble delt i 1849.

 Jakob Jersin 1764–1775
 Magnus Wigeboe 1776–1785
 Anders Daae 1785–1789
 Casper Junghans 1789–1793
 Johan Peter Cappelen 1793–1796
 Leonard Irgens 1796–1797
 Hans Rasmus Astrup 1797–1805
 Niels Andreas Boserup 1805–1814
 Ludvig Daae 1814–1823
 Ledig grunnet mangel på søkere 1823–1829 
 Fredrik Geelmuyden 1829–1835 
 Truls K. Koch 1835–1839
 Jacob Andreas Lindeman 1839–1844
 Harald Ulrik Sverdrup 1845–1849

 Noter 

 Referanser 

 Litteratur 


Kategori:Leikanger
Kategori:Prestegjeld i Sogn og Fjordane
Kategori:Prestegjeld i Bjørgvin bispedømme