Tekstilindustri

Tekstilindustri er industriell produksjon av tråd, garn, tøyer eller klær i stor skala. Tekstilindustrien har århundrelange røtter som husholdningsindustri og håndverk, men oppstod som maskinell produksjon i England på slutten av 1700-tallet.

Tekstilindustrien er inndelt i nisjer etter produksjon og råvarebruk:
 Produksjonen skjer gjennom en verdikjede bestående av spinnerier, veverier, konfeksjonsfabrikker (sying) og trikotasjefabrikker (strikking).
 Råvarene fordeler seg på naturlige materialer som bomull, ull, lin og silke, og syntetiske stoffer som eksempelvis nylon, fleece og gore-tex. De syntetiske stoffene kom med råolje-revolusjonen tidlig på 1900-tallet.

Produksjonsprosessen for tekstiler og bekledning gjennomgår en rekke stadier, noen gjentatt mer enn én gang: vasking, karding, kjemming, toving, bleking, farging, spinning, tvinning, veving, sying. I løpet av den industrielle revolusjon ble stadig fler av disse prosessene mekanisert. Den utviklingen startet i 1760-årene og skjøt fart med nye prosessinnovasjoner gjennom hele 1800-tallet.

 Historie 
Tekstilproduksjonen startet som håndverksproduksjon av tråd, garn og stoffer i familiebedrifter i Italia og Flandern på 1300-tallet, i et manufaktur-system hvor produksjonen i stor grad foregikk i private hjem (såkalt manufaktur, eller «håndproduksjon»). I den italienske byen Lucca vokste det fram stor silkeproduksjon allerede fra 1200-tallet. Et annet viktig behov var seilduk for den voksende skipsfarten. Produksjonen la grunnlag for rikdom hos handelens mellommenn, men det ble ikke igangsatt reell industriell masseproduksjon i senmiddelalderen. Det var tilgangen til råvarene som bestemte lokasjonen av denne proto-industrien. I Tyskland kunne de midtre høylandsområdene by på både lin- og ullproduksjon i høyereliggende områder av dagens Hessen, Baden-Württemberg og nordlige Bayern.

Fra 1400-tallet var både Spania og England fortsatt en råvareeksportør av ull, mens ferdigvarer som tekstiler og ulike industrivarer ble importert fra Kontinentet, spesielt Holland, Flandern, Italia, og Frankrike.Jan Fagerberg, Bart Verspangen og Nick von Tunzelman, The Dynamics of Technology, Trade, and Growth, Aldershot 1994, side 168-197. Fargerne var en viktig håndverkstand med høy prestisje, særlig i renessansen ble klærnes farge tillagt større vekt.Amy Butler Greenfield: A Perfect Red – Empire, Espionage and the Qest for the Color of Desire, 2004, s. 9-10.

Henrik VII av England så velstanden som fulgte med tekstilproduksjonen i Burgund, og innledet i 1485 en industrialiseringspolitikk med toll på eksport av rå ull til Kontinentet, og skattefrihet og tidsbegrensede monopoler til entreprenører som startet spinnerier og veverier i England. Håndverkere ble tiltrukket fra Italia og Holland. Eksporttollen økte råvarekostnadene for spinneriene på Kontinentet og hjalp dermed industrialiseringen i England.Erik Reinert, How Rich Countries Got Rich and Why Poor Countries Stay Poor, Constable 2007, ed 2008, side 79-80.

Denne politikken fikk senere navnet Tudorplanen og den ble videreført av etterfølgerne som et av verdens første forsøk med merkantilistisk politikk. Den førte til at blant andre Firenze ble utkonkurrert som tekstilsentrum og gikk inn i en økonomisk nedgangsperode. Man kan se grunnlaget for Englands senere industrielle revolusjon i denne politikken.Erik Reinert, How Rich Countries gor Rich and Why Poor Countries Stay Poor, Constable 2007, ed 2008, side 80. Rå ull fra Spania var et alternativ for tekstilindustrien på Kontinentet, og utover hele 1500-tallet bidro denne trusselen til å bringe England inn i et bittert motsetningsforhold til Spania, i allianse med Portugal.

Ull var for øvrig den dominerende råvaren i tekstilindustrien i tidlig moderne tid. En hjemmeindustri basert på spinning og strikking eller veving i private hjem oppstod på 1500-tallet på det sentrale Jylland, særlig rundt byene Herning og Ikast, hvor produksjonen ble mekanisert først på 1880-tallet. Også lintøy-produksjonen ved Køng Fabrik på Sjælland fra 1781 baserte seg på spinning for hjemmeproduksjon (manufaktur) i mange tiår. I senmiddelalderen ble det også begynt innførsel av bomull til Europa – en råvare som det var vanskelig for nordeuropeere å forstå opphavet til.

 Mekaniseringen 
Fabrikkproduksjon i større skala var avhengig av vanntilførsel til skylling, og energi til maskiner. I begynnelsen ble vannkraft brukt direkte via vannhjul. Tekstilindustrien var sammen med gruvene den første industrien i England som ble mekanisert med dampkraft. Viktige nyvinninger som James Hargreaves' spinnemaskin, Spinning Jenny (1764), Samuel Cromptons modell Spinning Mule (1779) og Edmund Cartwrights mekaniske vevstoler (1785) skapte en effektivitetsvekst i produksjonen som la grunnlag for stor rikdom og re-investering. Nå ble det vanlig å produsere stoffer i stor skala til erstatning for vevingen i private hjem, selv om mange fabrikker fortsatt drev ren trådproduksjon til hjemmesøm. I tekstilindustrien oppstod for første gang i historien en maskinell produksjon i en skala som skapte stordriftsfordeler og derigjennom reell økonomisk vekst. I England ble det på 1700-tallet anlagt kanaler som trengtes for å frakte ull til fabrikkene, og ferdige tøyer for nasjonalt salg og eksport. Napoleons blokade av engelsk eksport under Kontinentalsperren 1806-14 ble avløst av en sterk vekstperiode for britisk tekstileksport.

Viktige sentra for engelsk tekstilindustri ble byer som Manchester og Leeds. I løpet av 1800-tallet ble stadig nye trinn i produksjonsprosessen mekanisert, hvorav den kanskje fremste oppfinnelsen ble den hullkort-styrte vevmaskin, som Joseph Marie Jacquard oppfant i 1805 – såkalte «jacquardmaskiner». Lenge ble fossekraft brukt direkte, som ved Kreenholmi Valduse ved Narvaelven i det østlige Estland, en bomullsvarefabrikk etablert 1857 og som innen århundreskiftet hadde 10 000 ansatte – og var blant verdens største. Senere på 1800-tallet overtok elektrisitet for kull og mekanisk vannkraft som energi. Det ble også importert bomull fra koloniene i Egypt og India, og dette utkonkurrerte mange europeiske bedrifter som hadde basert seg på lin eller ull, bl.a i Tyskland hvor det ble stor sosial uro og hungersnød. I Schlesien førte dette til en «veveroppstand» i 1844, hvor lin-veverne i den tradisjonelle tekstilindustrien gjorde opprør mot import- og mekaniseringstrendene.
miniatyr|Rad med rundstrikkemaskiner på Salhus Tricotagefabrik utenfor Bergen.

 1900-tallet 
Storstilet etablering av tekstilindustri i India, Russland og en rekke andre land sent på 1800-tallet og tidlig på 1900-tallet maktet sjelden å konkurrere med den effektive engelske produksjonen, som var ledende innen arbeidsproduktivitet.Gregory Clark, A Farewell to Alms, Princeton University Press 2007, side 339-340.

Følgende tabell viser hvordan tekstilindustrien utviklet seg under den industrielle revolusjon i noen utvalgte land:Gregory Clark, A Farewell to Alms, Princeton University Press 2007, side 304, 310, 314, 316, 340. Kolonne 1 viser året da det første bomullsspinneri ble etablert. Kolonne 2-3 viser antaller bestillinger av ring-spinnemaskiner fra engelske Platt & Co i tjueårsperioder før og etter første verdenskrig. Kolonne 4 viser fraktkostnaden for eksportert bomullstøy fra England. Kolonne 5-7 viser handelsbalansen med fabrikkerte bomullsprodukter i 1910. Kolonne 8 viser det relative kostnadsnivået for produksjon i bomullsindustrien, justert for antall arbeidstimer medgått til en lik produksjonsmengde.Gregory Clark: Why isn't the whole world developed, Cambridge University Press, tabell side 7. Tabellen viser tydelig den britiske dominansen i tekstilhandelen, og hvordan industriland som Frankrike og Tyskland knapt var selvforsynte. Selv land med lave produksjonskostnader, som India og Kina, hadde stor import fra England.

Tekstilindustrien 1910 (utvalgte land)

 Land Førstemekaniskebomulls-spinneri Bestilte sett,ringspinne-maskiner fraPlatt & Co.1890-1914 Bestilte sett,ringspinne-maskiner fraPlatt & Co.1915-1936 Kostnad i £,frakt 40 fot³bomullstøyfra England1907 Handels-balanse mill. $Bomullstråd1910 Handels-balanse mill. $Grått bom.tøy1910 Handels-balanse mill. $Farget bom.tøy1910 Kostnader ibomulls-industrienEngland=1001910 England 1771  110 74 ..  83 100 270 100 Frankrike 1778  41 31 ..  -3 4 22 95 Tyskland 1784  47 6 ..  -11 -3 29100 USA (øst) 1791  2 0 .. .. .. ..  159 Russland 1793  131 23..  .. .. ..91 Sveits 1794  3 0 ..  .. .. ..115 Belgia 1799  24 17 ..  .. .. .... Østerrike 1801  4 4..   .. .. ..85 Italia  ?  69 29 ..  .. .. ..81 Polen  ?  41 8 ..  .. .. ....  India 1817  66 132 0,93  18 -53 -65 61 Tyrkia  ?  0 6 .. -1 -7 -11  .. Sentral-Amerika ? 3 1 2,38 ..  .. .. .. Mexico 1835  75 7  .. .. .. .. 94 Brasil 1846 95  43 3,25  -2 0 -9 .. Argentina ?  .. .. 1,75  -3 -1 -25 .. Japan ?  66 117 1,66  22 5 -1 73 Kina  ?  5  64 1,66  -41 -11 -30 53 Australia ?  .. .. 1,78  -2 -1 -22 .. Egypt  ?  0  5     -1 -17  .. ..

Mahatma Gandhis selvstendighetskamp i India fikk næring fra arbeiderkampene som oppstod da billige, britiske tekstiler stadig utkonkurrerte indiske produkter prismessig. Etter andre verdenskrig har derimot tekstilindustrien i overveiende grad blitt flyttet fra Europa til Asia, hvor det har vært god tilgang på billig arbeidskraft. Blant meget store produsenter regnes Kina, India og Pakistan.

 Tekstilindustri i Norge 

Norsk tekstilindustri oppstod i industriell skala ved fossene i øvre løp av Akerselva i Oslo midt på 1800-tallet, og i resten av landet fra 1870-tallet, med basis i norsk ull og vannkraft. Det ble nyttet mekanisk vannkraft (vannhjul) fra begynnelsen, men sent på 1800-tallet overtok elektrisiteten. Det har også vært nisjeproduksjon basert på kokos (Mandal Kokosveveri), jute og lin.

Fabrikasjonen trenger også rikelig rent ferskvann til vasking og skylling, og derfor ble produksjonen gjerne lagt på steder ved små elver hvor det var god krafttilgang. Det ble først brukt vannmøllekraft, deretter elektrisitet som energikilde i fabrikkene. I Norge lå ullvarefabrikkene spredt i landet med et oppland av lokale bønder som leverte ull direkte til fabrikkens oppkjøpere – tidvis i direkte bytte mot ullstoffer og pledd.

Norske tekstilfabrikker
I tabellen nedenfor angis fabrikker som fortsatt er i drift, i fete fyper:
Norsk Industrimuseum - oversikt over bedrifter. Besøkt 10. mars 2015.

 Navn Kommune Fylke Anlagt Nedlagt ProdukterHaldens Bomuldspinderi & Væveri Halden  Østfold 1815  Tråd, stofferDrammens Bomuldspinneri,
senere Solberg SpinderiDrammen,
Eker (Nedre Eiker)Buskerud1818Bomull- og linvarerNydalens Compagnie, senere Tefas Nydalen Oslo 1845  1954  StofferEllendalens Spinderi  Nydalen  Oslo  1846    Arne Fabrikker  Arna  Hordaland  1846  1998  Ullvarer, bomullsvarer Nedre Vøiens Bomuldsspinderi  Sagene Oslo  1846   Høie Fabrikker   Kristiansand  Vest-Agder  1850   SengetøyJoh. Petersen Aktieselskab   Bergen  Hordaland 1852   DekketøyChristiania Seildugsfabrik  Grünerløkka  Oslo  1855   SeildukHjula Veveri  Sagene  Oslo  1855 1957  StofferFuglesangs Sønner AS / Ajungilak   Sagene  Oslo  1855  Vatt, soveposerSalhus Tricotagefabrik   Bergen  Hordaland 1859 1989  TrikotasjeDFU Grorud Tekstilfabrik   Grorud  Oslo  1867 1962  DFU Aalgaards Uldvarefabrikker   Gjesdal, Figgjo, Aasen  Rogaland 1870   UllvarerHelly Hansen  Moss, Oslo Østfold  1877   Trikotasje C. N. Lauritsens trikotfabrik  Oslo  Oslo  1878   Fritidsklær Dale Fabrikker   Vaksdal  Hordaland  1879 2014  TrikotasjeBerger og Fossekleven fabrikker   Svelvik  Vestfold  1880 2003  Stoffer, UllvarerN. Sørensens trikotfabrik   Oslo  Oslo 1883   Trikotasje Brænne, Bernhard AS  Trondheim  Sør-Trøndelag  1883  UllvarerGudbrandsdalens Uldspinderi   Lillehammer  Oppland  1887   Tråd  Gudbrandsdalens Uldvarefabrik   1887   StofferSognefjorden Uldvarefabrik   Sogndal  Sogn & Fj  1887 1972 Sandnes Uldvarefabrik   Sandnes  Rogaland  1888  UllvarerH. Meyers Trikotasjefabrikk  Oslo  Oslo  1888   SportsklærHolm Hansen & Co konfeksjonsfabrikk   Oslo  Oslo 1889   HerreklærIndvik Uldvarefabrik   Innvik  Sogn & Fj  1890  Christiania Corsetfabrik / Okko  Oslo  Oslo  1892   DameklærOslo Baand & Lidsefabrik  Oslo  Oslo  1893 1970  BåndSjølingstad Uldvarefabrik   Lindesnes  Vest-Agder  1894 1984   Stoffer, pleddSalhus Væverier   Bergen  Hordaland1894 1977  StofferEspelandfos Spinderi & Tricotagefabrik / Janus Arna Hordaland 1895  UndertøyTroldefos Uldvarefabrikk   Holmedal  Sogn & Fj  1895   UllvarerDFU Fredfoss Uldvarefabrik   Vestfossen  Buskerud  1895   UllvarerStenersens Konfeksjonsfabrik  Oslo  Oslo  1897   HerreklærHerkules Confektionsfabrikker  Oslo  Oslo  1898   HerreklærTingvoll Ullvarefabrikk   Tingvoll  Møre og Romsdal  1898 1967  UllvarerDFU Frysja Uldvarefabrik   Nydalen  Oslo   1955  UllvarerOslo Flaggfabrikk  Oslo, Høland  Oslo  1902   FlaggOslo Plissé-Fabrik || Oslo||  Oslo || 1902|| ||  Bånd, faner, knapper
|-
|Bergens Tekstilfabrikk ||  Bergen||  Bergen || 1903|| 1959 ||  Herreklær, vattolin
|-
|Blystad Fabrikker ||  Sagene||  Oslo || 1906|| ||  Bånd, belter
|-
| Viking Gummivarefabrikk ||  Asker ||  Akershus || 1906|| 1913 ||  Kalosjer
|-
|  Viking Gummivarefabrikk ||  Askim ||  Østfold || 1921||  ||  Kalosjer m.m.
|-
|Sandnes Kamgarn Spinneri ||  Sandnes||  Rogaland || 1906|| 1986|| Garn
|-
|Evebøfoss Fabrikker ||  Sandane||  Sogn & Fj || 1910|| ||  Ullvarer
|-
|Gustav Skogsfjord AS || Oslo||  Oslo || 1910|| ||  Fritidsklær
|-
|Sygna Uldvarefabrik ||  Leikanger||  Sogn & Fj || 1910|| 1982|| Ullvarer
|-
|Bergans Meis & Ryggsekk AS || Oslo||  Oslo || 1911|| ||  Sportsutstyr
|-
|Joh. Aass & Co. || Oslo||  Oslo || 1913|| ||  Trikotasje
|-
|Pelly's Konfeksjonsfabrikk || Oslo||  Oslo || 1914|| ||  Arbeidsklær
|-
|De Forenede Ullvarefabrikker || Ålgård-Aasen-Fredfos-Frysja-Grorud || || 1916|| 1990|| 
|-
|Mandal Veveri ||  Mandal||  Vest-Agder || 1918|| ||  Bunadstoff
|-
|Bredesen & Jørgensen AS ||  Oslo || Oslo|| 1918|| ||  Sportsutstyr
|-
|Norske Konfektionsfabriker Herrekonfektion AS || Oslo || Oslo || 1918|| ||  Herreklær
|-
|  Norske Konfektionsfabriker Herrekonfektion AS || Lillehammer || Oppland || 1946|| ||  Herreklær
|-
|Kristiania Leggings- & Gamachefabrik ||  Oslo || Oslo|| 1919|| ||  Sportsklær
|-
|Førde Ullvarefabrikk ||  Førde||  Sogn & Fj || 1919|| ||  Ullvarer
|-
|Birkelund Trikotasjefabrikk ||  Salhus||  Hordaland || 1920|| 1959||  Trikotasje
|-
|Øistein Stokkeland & Co || Oslo||  Oslo || 1921|| ||  Dameklær
|-
|DFU Heggedal Ullvarefabrikk ||  Asker ||  Akershus || 1921|| 1958 ||  Stoffer
|-
|Trondhjems Konfektionsfabrik ||  Trondheim||  Sør-Trøndelag || 1923|| 1980||  Herreklær
|-
|Leif W. Nielsen AS ||  Oslo|| Oslo || 1925|| ||  Linsøm, dameklær
|-
|Sellgrens Veveri ||  Trondheim, Tingvoll || || 1926|| ||  Møbelstoff
|-
|Rauma Ullvarefabrikk  ||  Veblungsnes||  Møre og Romsdal || 1927|| ||  Stoffer
|-
|Amorett Konfektionsfabrik ||  Oslo|| Oslo || 1927|| ||  Dameklær
|-
|O. Folkedals Farveri || Oslo||  Oslo || 1927|| || Trikotasje
|-
|A. Stokstad & Co || Oslo||  Oslo || 1927|| ||  Dameklær
|-
|Norrøna Sport ||Asker ||Akershus || 1929 || || Sportsutstyr
|-
|Norsk Kamgarn Industri || Oslo||  Oslo || 1931|| ||  Garn
|-
|Norrøna Trikotasjefabrik || Oslo||  Oslo || 1932|| ||  Undertøy
|-
|Norena Paraplyfabrikk AS || Oslo||  Oslo || 1932|| ||  Paraplyer
|-
|Ihle & Nielsen AS || Oslo||  Oslo || 1933|| ||  Dameklær
|-
|Gerners Konfeksjonsfabrikk || Oslo||  Oslo || 1934|| ||  Dameklær
|-
|Røros Tweed' ||  Røros || Sør-Trøndelag|| 1935|| ||  Pledd'Sandvika Veveri   Bærum  Akershus  1936   StofferTele Silkeveveri    Notodden  Telemark  1936   SilketrikotCondor Konfeksjonsfabrikk   Haugesund Rogaland  1929    HerreklærOdlo / Union Farveri og Silkeveveri    Akershus  1945  Scandia Konfeksjonsfabrikker   Ø Toten, Oslo   1947   DameklærMosjøen Veveri Vefsn Nordland  1953  StofferOleana  Arna Hordaland 1992   TrikotasjeStormberg KristiansandVest-Agder 1998  SportsklærBj Sport  Oslo Oslo 2007  Sportsklær

Fabrikker merket DFU gikk i 1916 sammen i De Forenede Ullvarefabrikker for å effektivisere produksjon og omsetning. I mellomkrigstiden fikk industrien et oppsving på 1930-tallet, men etter andre verdenskrig startet nedgangsperioden og de siste produksjonene ble nedlagt på 1970 og 80-tallet, eller omstilt til nisjeproduksjon med masseproduksjonen lagt til utviklingsland eller Øst-Europa.

 Referanser 

 Litteratur 
 Bruland, Kristine: British technology and European industrialization : The Norwegian textile industry in the mid nineteenth century, Cambridge 1989.
 Butler Greenfield, Amy: A Perfect Red – Empire, Espionage and the Quest for the Color of Desire, HarperCollins Publisher, New York 2004, 
 Gregory Clark: Why isn't the whole world developed, Cambridge University Press, hos Georgetown University, 2009.

 Eksterne lenker 

 Tekstilindustrien, international ISIC-klassifikasjon (International Standard Industrial Classification), engelsk.
 Tekstilbedrifter - Norsk museumsnettverk for industrihistorie.
 Textiles – Ancient to Modern Times The Textile Heritage Museum (USA).
 The Story of the Cotton Industry – Spinning the web (England).


Kategori:Industri