Friedrich Wilhelm Marpurg

Friedrich Wilhelm Marpurg (født 21. november 1718 Seehof i Wendemark (Altmark), død 22. mai 1795 i Berlin) var en tysk  musikkteoretiker, -kritiker og -historiker fra opplysningstiden.

 Liv og virke 
 Bakgrunn
Marpurgs tidlige år er bare utfullstendig overlevert. Men det er sikret at han i ungdomsårene fikk en god utdannelse og ble venn med Johann Joachim Winckelmann og Gotthold Ephraim Lessing. Han studerte rettsvitenskaper fra 1738 i Jena og fra 1739 i Halle.Angaben zu Marpurgs Lebenslauf nach: Schulze, Hans-Joachim: Friedrich Wilhelm Marpurg, Johann Sebastian Bach und die 'Gedanken über die welschen Tonkünstler' (1751). Bach-Jahrbuch 90 (2004), 121–132. Som student skrev han en  pasquinade mot en gammel magister i Jena og måtte deretter først flykte til Holland, deretter til Argentan/Orne i Frankrike, for å unnslippe en fengselsstraff i Spandau utskrevet av den prøyssiske konge. 

Fra 1748 studerte Marpurg ved det brandenburgske universitet i Frankfurt/Oder.

Karriere
Marpurg levde så en tid i Paris swe han var sekretær hos en general von Rothenburg og der ble kjent med Rameaus teorisystem, og tilbrakte deretter en årrekke vekselvis i Hamburg og Berlin. Han ble i sistnevnte by ansatt ved det kongelige lotteri i 1760, og ble i 1763 lotteriets Direktor.

Størsteparten av musikkutgivelsene hans kom før tiden i lotteriet, dvs. i årene 1750–1763. Et av hans første og mest innflytelsesrike arbeider er en avhandling fra 1753 om fuger. Verket inneholder blant annet eksempler fra Bachs Kunst der Fuge, og regnes  i dag som den eldste kilde til dette verkets oppføringspraksis.  Marpurg skrev bøker om generalbass, oppføringspraksis, vokalmusikk, musikkhistorie, matematisk musikkteori og mye annet. Spesielt verd å merke seg er tidsskriftprosjektene, der han bidro til videreutviklingen av den tyske musikkritikken i tida etter Mattheson og Scheibe, og til å berike den med et hint av  opplysningstidens ideer. 

Marpurgs mange skrifter gjør at han må regnes som en av de ledende tyske teoretikerne sent på 1700-tallet. Ved siden av Kirnberger og Agricola var han en representant for musikkritikken og -teoriens «Berlinerskole». C. F. D. Schubart regnet ham som den største musikkteoretikeren i hele Europa.„der größten mus. Theoretiker in ganz Europa“.

 Referanser 

 Litteratur 



 Eksterne lenker 





Kategori:Klassisistiske komponister
Kategori:Tyske komponister
Kategori:Tyske musikkteoretikere
Kategori:Personer fra Landkreis Stendal