FLK «Hektoria» (1899)

FLK «Hektoria» (II) var et flytende hvalkokeri eid av den norske rederen Nils Bugge. Skipet ble bygget ved Harland & Wolff i Belfast og overlevert rederiet White Star Line i 1899 som passasjerskipet DS «Medic». DS «Medic» seilte i rute mellom Storbritannia og Australia før hun i 1928 ble solgt til Hvalfangerselskabet Hektor i Tønsberg med reder Nils Bugge. Skipet ble bygget om til et flytende hvalkokeri og omdøpt FLK «Hektoria». I september 1942 var skipet med i en konvoi fra Storbritannia til USA da hun ble senket av tyske ubåter.

 DS «Medic» 

DS «Medic» var det andre skipet av Jubilee-klassen. White Star Line bygde skipene for å kunne drive en skipsrute til Australia med månedlige avganger. DS «Medic»s tonnasje var 11 985 bruttoregistertonn, 9 564 nettoregistertonn, og lasteevnen var 15 300 dødvekttonn. Skipet hadde 7 lasterom, og lasting og lossing foregikk ved hjelp av lastebommer. Skipet hadde fire kullfyrte hovedkjeler av typen ildrørskjele med seks fyrganger i hver. Arbeidstrykket i kjelene var 215 Psi. Kjelene ble senere ombygd til oljefyring.

Etter overleveringen 6. juni 1899 ble DS «Medic» satt inn i trafikk mellom Storbritannia og Australia via Sør-Afrika med plass til 350 passasjerer. I 1907 kostet billigste billett Liverpool – Australia 19 pund. Skipet var også utrustet for å kunne føre seil.

Hun fortsatte seilingene også under første verdenskrig, mye på grunn av lastekapasiteten på frossent kjøtt. Hun var imidlertid innlemmet i myndighetenes Liner Requisition Scheme i to av krigsårene. I 1928 ble skipet solgt til hvalfangerselskapet AS Hektor i Tønsberg og omdøpt «Hektoria».

 FLK «Hektoria» 
I sesongen 1928/29 ble «Hektoria» benyttet som transportskip for Hektors landstasjon på Deceptionøya i øygruppen Sør-Shetlandsøyene. I 1929 ble skipet ombygd til hvalkokeri ved Rolls & Clovers Docks i Birkenhead, England. Skipet ble nå ommålt til 13 797 bruttoregistertonn. Lastekapasiteten var omkring 8 000 tonn hvalolje, og kapasiteten på kullbunkers var økt til 4 970 tonn. En opphalingsslipp for å dra ombord hvalskrottene ble montert akter.

Sesongene 1929/30 og 1930/31 hadde «Hektoria» base på Deceptionøya, mens dens syv hvalbåter drev fangst i det omkringliggende farvannet. Under denne ekspedisjon var hun også base for Hubert Wilkins og hans flyver Carl Ben Eielson da de kartla Den antarktiske halvøya.Dorothy Page: Polar Pilot. The Carl Ben Eielson Story. Sesongen 1931/32 lå hele den norske hvalflåten i opplag på grunn av omsetningssvikt på hvalolje under den store depresjonen, og landanelgget på Deceptionøya ble nedlagt. «Hektoria» ble i 1932 overført til Bugges London-baserte selskap Hektoria Ltd. og drev pelagisk fangst i farvannet rundt Sør-Shetlandsøyene frem til andre verdenskrig.

4. september 1942 var FLK «Hektoria» med i konvoi ON-127 som skulle seile fra Liverpool til New York, USA. Skipet var tomt, og tankene var fylt med ballast. Den 11. september ble konvoien angrepet av tyske ubåter. FLK «Hektoria» ble truffet av to torpedoer og sank. Fjerdemaskinisten omkomWarsailors.com – Norwegian Seamen Killed on Foreign Ships Besøkt 20. mars 2009, mens resten av mannskapet ble plukket opp av det canadiske skipet HMCS «Arvida».

 Se også 
 FLK «Hektoria» (1892)
 Liste over flytende hvalkokerier

 Referanser 

 Litteratur 
 Krafft, Arne (1942) Blant isfjell og hval, De unges forlag, Oslo. Beretning om en sesong ombord i «Hektoria»

 Eksterne lenker 

 DS/flk HEKTORIA lardex.net
 Allied Ships hit by U-boats: Hektoria uboat.net

Kategori:Hvalkokerier
Kategori:Norske dampskip
Kategori:Artikler i Antarktis-prosjektet
Kategori:Skip fra 1899
Kategori:Krigsforlis
Kategori:Sjøulykker i 1942
Kategori:Harland and Wolff
Kategori:Skip bygget i Storbritannia
Kategori:Artikler i sjøfart-prosjektet