Klimarealistene

Klimarealistene er en norsk, partipolitisk uavhengig organisasjon etablert 21. februar 2009. Deres uttalte formål er å påvirke klimadebatten både nasjonalt og internasjonalt med pålitelig og realistisk kunnskap. Den har kritisert rapportene til FNs klimapanel (IPCC), og hevder at oppvarmingen av jordkloden skjer saktere enn spådd og at klimaendringene i liten grad er menneskeskapt. Men deres påstander er blitt tilbakevist gjennom etterprøving av analysene de har basert seg på, omtalt i Scientific American.

 Synspunkter og kritikk 
Klimarealistene er uenige i rapportene fra FNs klimapanel IPCC om klimaendringene. Klimarealistene bygger sitt syn på undersøkelser som viser at den temperatur-innvirkningen fra den de menneskeskapte drivhusgassene er minimal,. Dette avviker sterkt fra hovedtyngden av etablert forskning. Organisasjonen hevder at informasjonen som de etablerte mediene og offentlige myndigheter gir, ikke støttes av klimautviklingen eller klimavitenskapen, verken i fortid eller nåtid, men at store deler av klimaforandringene på jorda har naturlige forklaringer. De mener at følgene av endringer i klimaet ofte beskrives overdrevent og at det er feil å møte endringene bare gjennom kutt i CO2-utslippene. Klimarealistene tror at tilpasninger er en mye billigere og mer effektiv strategi for å møte klimaendringer.

Organisasjonen er av den oppfatning at FNs Klimapanel er en organisasjon med en politisk agenda og ikke baserer sine utspill på vitenskapelige fakta. Klimarealistene har blant annet medvirket til en norsk oversettelse av den kanadiske journalisten Donna Laframboises bok The Delinquent Teenager Who Was Mistaken for the World's Top Climate Expert fra 2011 som kom som Den oppblåste tenåring som ble tatt for å være verdens topp klimaekspert i 2012. Klimarealistene har også vært med å utgi boken Miljømytene – står vi framfor verdens undergang? av biologen Morten Jødal (født 1953).

Klimarealistene mener at solen er den dominerende klimadriveren. Dette synet 
står i motsetning til den rådende oppfatningen i over 95 % av akademiske fagmiljøer. De henviser gjerne til forskning publisert gjennom det alternative klimapanelet NIPCC (Nongovernmental International Panel on Climate Change, en amerikansk kristen-konservativ tenketank). Spørsmålet om koblingen mellom solaktivitet og jordens klima ble gjennomgått på nytt av de fremste europeiske forskningsmiljøene innen solaktivitat og klima gjennom  prosjektet «COST TOSCA», og resultatene er oppsummert i en håndbok som gir oversikt over rådende kunnskap (2016). Dette fagmiljøet støtter ikke klimarealistenes oppfatning om at den globale oppvarmingen vi ser i dag kan forklares med endringer i solen. Det er også skrevet en lærebok om solaktiviteten og jordens klima, Solar Activity and Earth's Climate (2006), som gjennomgår hypotesen om solens rolle og oppfatningene rundt dette historisk sett, men den avkrefter også klimarealistenes oppfatning om at solen er den dominerende klimadriveren for den globale oppvarmingen som skjer nå.

Organisasjonen hevder videre at de norske publiseringskanaler og media bevisst unnlater å gi rom for forskning som bryter med FNs klimapanel og i skrivet «Klimaskremslene er uriktige», beskyldes media for å drive med «ensidig propaganda». De avholder jevnlig foredrag med forskere som inviteres til Norge.

Klimarealistene er blitt kritisert for å basere sin argumentasjon på data som ikke er publisert i vitenskapelige tidsskrifter og for feil i faktapresentasjoner, noe de mener er feil. De har også blitt kritisert for å manipulere innlegg publisert på sitt nettsted for å så tvil om fagfellevurdert dokumentasjon. Dette har de besvart og beklaget i tilsvar, men tilsvaret har ikke tilfredsstilt kritikerene.

En episode av NRKs TV-serie Folkeopplysningen intervjuet talsmenn for Klimarealistene og presenterte deres argumenter i 2018. I denne dokumentaren blir deres oppfatninger imøtegått av klimaforskere og det fremkommer at de er dårlig fundert i den etablerte vitenskapen.

Klimarealistene har fått politisk støtte fra medlemmer av Fremskrittspartiet (FrP), deriblant Carl I. Hagen. Denne kjennsgjerningen er en indikasjon på at klimarealistene egentlig fremmer et politisk budskap fremfor å forfekte et vitenskaplig argument.

 Klimarealistenes vitenskapelige råd 
Klimarealistene har etablert sitt eget «Klimarealistenes Vitenskapelige Råd». Hvorvidt dette besitter tilstrekkelig relevant akademisk kompetanse er omdiskutert, noe de selv hevder er feil, mens kritikerne holder fast ved dette. Rådet hadde 26 medlemmer per oktober 2020. De oppgir at hensikten dels er å fremstå som en tyngre aktør i klimadebatten og drive rådgivende virksomhet, og dels å gjøre det lettere for flere akademikere å stå frem som støttespillere for den klimavitenskapelige hovedretning som organisasjonen sier seg å representere. Rådets leder per september 2021 var tidligere kjemiprofessor Ole Henrik Ellestad (født 1943) med nestleder kjemiprofessor Olav Martin Kvalheim (født 1951).

 Medlemmer 

 Hans Konrad Johnsen 
 Stein Bergsmark 
 Ole Henrik Ellestad 
 Rögnvaldur Hannesson  
 Jens Morten Hansen 
 Göran Henriksson 
 Martin T. Hovland 
 Ole Humlum  
 Claes Johnson  
 Johannes Krüger  
 Olav Martin Kvalheim  
 Ingemar Nordin  
 Antero Ollila  
 Elen Roaldset  
 Tom Victor Segalstad  
 Fred Sigernes  
 Einar Sletten  
 Jan-Erik Solheim  
 Kjell Stordahl  
 Fritz Vahrenholt  
 Elsa Widding

 Tidligere medlemmer 

 Bjørn Geirr Harsson
 Gunnar Abrahamsen
 Ivar Giæver
 Morten Jødal
 Wibjörn Karlèn

 Referanser 

 Eksterne lenker 

 SNL.no - Faglige spørsmål i klimadebatten.

Kategori:Etableringer i 2010
Kategori:Klimaendringer
Kategori:Norske organisasjoner