Veterinærmedisin

miniatyr
Veterinærmedisin er læren om medisinsk profylakse (forebygging), diagnostisering, behandling og terapi for dyr. Hovedsakelig er medisinen rettet mot tamme dyr, som husdyr, kjæledyr og sportsdyr, men også ville dyr i frihet og dyreparker omfattes av fagfeltet. Sentralt i faget er forebyggende dyrebeskyttelse. 

Norge
En profesjonsutøver av veterinærmedisin har gjennomført et fem- til seksårig studium, i Norge ved Norges veterinærhøgskole, og fått yrkestittelen veterinær og i Norge den akademiske cand.med.vet. Dr. med. vet. er en doktorgrad i veterinærmedisin. Dyrlege er en annen vanlig betegnelse på veterinær.

 Eksterne lenker 
 Den norske veterinærforening
 Norges veterinærhøgskole 

 Veterinærarbeidere  
 Veterinærer   
Veterinærtjenester og ledelse utføres vanligvis av en veterinær (ofte kalt veterinær, veterinærkirurg eller bare «vet»), som har oppnådd en doktorgrad i veterinærmedisin. Denne stillingen tilsvarer stillingen til en lege eller kirurg (medisinsk doktor) innen humanmedisin og forutsetter etterutdanning og faglig oppdatering.

I mange land er den lokale betegnelsen for veterinær en beskyttet tittel, noe som betyr at personer uten nødvendig kvalifikasjon og/eller registrering ikke kan bruke denne tittelen, og i mange tilfeller er aktiviteten som en veterinær kan utføre (for eksempel behandling eller kirurgi på dyr) begrenset til personer som er registrert som veterinær. For eksempel i Storbritannia, som i andre jurisdiksjoner, kan bare registrerte veterinærer behandle dyr (med noen få unntak, slik som paraveterinærarbeidere). Å kalle seg veterinær uten registrering eller uten å yte medisinsk hjelp er ulovlig. 

De fleste veterinærer jobber i kliniske omgivelser og behandler dyr direkte. De kan drive alminnelig praksis og behandle dyr av alle slag; de kan spesialisere seg på en bestemt gruppe dyr, for eksempel kjæledyr, landbruksdyr, laboratoriedyr, dyreparkdyr eller hester; eller de kan spesialisere seg innen en smal medisinsk disiplin, for eksempel veterinærkirurgi, dermatologi, kardiologi, nevrologi, veterinærmedisin for laboratoriedyr, terapi og andre.  

Frilansarbeid som veterinær kan omfatte et bredt spekter av aktiviteter: fra vikarier i dagavdelinger eller akuttklinikker til muligheter innen utdanning, for eksempel undervisning på yrkesskoler eller skriving av medisinske tekster.

Som helsepersonell står veterinærer overfor behovet for å ta etiske beslutninger knyttet til pasientomsorg. Det pågår for tiden debatter i yrket om veterinæretikk vedrørende rent kosmetiske prosedyrer som fjerning av klør hos katter, halekupering, ørekupering og debarking hos hunder. 

Et bredt spekter av operasjoner utføres på ulike dyrearter, men ikke alle utføres av veterinærer. For eksempel i Iran utførte en øyelegekirurg for første gang i verden en vellykket operasjon for fjerning av grå stær på en hane. 

 Paraveterinærarbeidere   
Veterinærarbeidere, inkludert veterinærsykepleiere, veterinærteknikere og veterinærassistenter, assisterer enten veterinærer i deres arbeid eller kan arbeide innen sin egen virksomhetsområde, avhengig av ferdigheter og kvalifikasjoner, og i noen tilfeller utføre mindre kirurgiske inngrep.

Paraveterinærarbeidernes rolle er mindre ensartet globalt sammenlignet med veterinærenes rolle, og kvalifikasjonsnivåer og tilhørende ferdighetssett varierer betydelig.

 Referanser