Leonardo Vinci

Leonardo Vinci (ca. 1690–1730) var en italiensk operakomponist fra barokken og en av de mest betydelige representantene for den napolitanske operaskolen.

 Liv og virke 
Vinci ble i 1708 tatt opp på Conservatorio dei Poveri di Gesù Cristo i Napoli der han sannsynligvis fikk undervisning av Gaetano Greco. 

Vincis første egne produksjon var buffaen Lo Cecato fauzo («den falske blinde»)  oppført på Teatro dei Fiorentini i 1719. Librettoen var på napolitansk språk. Oppføringen gjorde stor suksess og ble etterfulgt av av en rekke lignende operaer som Vinci skrev for samme hus fram til 1722. 

Ryet som komponist av musikalske lystspill åpnet etterhvert portene inn til den seriøse operaen. Vincis første opera seria, Publio Cornelio Scipione (1722), ble tatt imot med stort bifall og snart fulgte utenbys oppdrag, spesielt for operahus i Roma og Venezia. 

Etter Alessandro Scarlattis død i 1725 ble Vinci hans etterfølger som Pro-Vicemaestro ved det kongelige hoffkapell i Napoli. I februar 1728 gikk han inn i Rosenkransbrorskapet Santa Caterina a Formiello i Napoli. Kort tid etter ble han kapellmester ved Conservatorio dei Poveri di Gesù Cristo, men for å kunne konsentrere seg om operakomposisjon gav han etter noen måneder fra seg posten til fordel for Francesco Durante.

4. februar 1730 ble Artaserse uroppført i Teatro delle Dame i Roma. Dette var den største suksessen Vinci opplevde, og operaen går for å være hans mesterverk. Kort tid etter fikk Vinci en brå og sannsynligvis unaturlig død. Omstendighetene ble aldri oppklart, men troverdige kilder i samtida hevdet at det dreide seg om forgiftning etter en kjærlighetsaffære.

 Musikk 
mini|upright=1.6|Manuskriptside fra Partenope (Venezia 1725).
Vinci komponerte hovedsakelig operaer i tillegg til oratorier, kantater og serenaden  La contesa dei Numi («Gudestriden», 1729). 

Vincis opere buffe er full av liv. Som den beste regnes Li zite 'ngalera (1722). Av hans opere serie går Didone Abbandonata (Roma, 1728) og Artaserse (Roma, 1730) for å være de beste. 

Vincis stil var glitrende og elegant. Et utmerket eksempel er «Vo solcando» fra Artaserse. Stilen dannet et forbilde for en hel generasjon operakomponister, og spesielt for Johann Adolph Hasse.

De fleste av Vincis operaer består av en lang rekke da capo-arier bundet sammen av resitativ. 

 Referanser 

 Litteratur 
 Helmut Hucke: Artikel „Vinci“ i Die Musik in Geschichte und Gegenwart
 Reinhard Strohm: Italienische Opernarien des frühen Settecento

 Eksterne lenker 




 Musikwerkstatt Wien: produksjonen av L’Artaserse



Kategori:Barokkomponister
Kategori:Operakomponister
Kategori:Personer fra provinsen Crotone