Det britiske ultimatumet i 1890

Det britiske ultimatumet av 11. januar 1890 kom etter en tvist mellom Portugal og den britiske regjeringen om territoriet som lå mellom de to portugisiske koloniene Mosambik og Angola. Dette området går i dag under Zimbabwe og deler av Zambia og Malawi. Portugal gjorde krav på dette området og la det inn på «Det rosa kartet». Kartet kom i konflikt med britenes ambisjoner om å bygge et  jernbanesamband mellom Kairo og Cape Town for å lenke sammen de britiske koloniene fra sør til nord på kontinentet. 

I 1884–1885 krysset Hermenegildo Capelo og Roberto Ivens kontinentet fra Moçâmedes sør i Angola til Quelimane nord i Mosambik i et oppdrag fra Portugal. I 1887 publiserte Portugal det territoriale kravet som sammenslo de to koloniene. Dette skjedde for øvrig i forståelse med Tyskland. Det britiske ultimatumet kom for å tvinge Portugal til å trekke tilbake militære styrker ut fra det omstridte området. 

Kong Carlos I gav etter for ultimatumet og i Portugal så republikanerne på hendelsen som en nasjonal fornærmelse og ga kongen skylden for dette. Regjeringen ble tvunget til å gå av og António de Serpa Pimentel ble ny statsminister. Den 20. august 1890 undertegnet Portugal, Tyskland og Storbritannia en traktat i London som fastsatte grensene for Angola og Mosambik. Da traktaten ble kjent i Portugal brøt det ut protestbølger igjen, og den nye regjeringen falt.

 Litteratur 

Kategori:Portugals historie
Kategori:Storbritannias kolonihistorie