Lough

Lough eller loch er et keltisk ord for en innsjø på de britiske øyer og i Irland, mens en sea lough eller sea loch kan betegne et innløp fra havet, en elvemunning, bukt, vik eller fjord. Skrivemåten lough benyttes på skotsk-gælisk, skotsk og irsk, det er beslektet med manx lough, kornisk logh, og walisisk llwch.«llwch», Wiktionary

På engelsk engelsk (engelsk snakket i England) og irsk-engelsk (tidvis også kalt hiberno-engelsk) er den anglifiserte stavemåten lough ofte funnet i stedsnavn; i skotsk (også omtalt som lavlandsskotsk) og skotsk-engelsk (dialektgruppe av engelsk som snakkes av skotter) brukes alltid skrivemåten loch.

 Etymologi 

Lough eller loch er navnet på vann på øykeltiske språk i sin opprinnelse og benyttes hovedsakelig på innsjøer i Skottland og Irland, og på smale, nesten landlåste havarmer og bukter i landskapet i vestlige og nordlige Skottland.

Ordet loch kommer fra gælisk (irsk-gælisk og skotsk-gælisk) og er beslektet med gammelirsk loch («vannmasse, innsjø», bretonsk lagen, anglo-keltisk lough,«lough (n.)», Online Etymology Dictionary og tatt inn i gammel northumbrisk som luh.«loch (n.)», Online Etymology Dictionary Det finnes også i et walisisk ord for innsjø, llwch (flertall llychau), enten lånt fra gælisk, eller arvet fra *lokku, en geminert (identiske tilstøtende talelyder) form fra urkeltisk *loku.Matasović, Ranko (2009): Etymological Dictionary of Proto-Celtic, Leiden Indo-European Etymological Dictionary Series; 9, Leiden: Brill

Ordet går tilbake til urindoeuropeisk *lókus («innsjø, basseng») og er beslektet med latin lacus («innsjø, dam»), og således også det engelske ordet lake («innsjø»), som kommer fra gammelfransk lack og direkte fra latinske lacus,«lake (n.1)», Online Etymology Dictionary men har den samme forhistoriske kilde som skapte gæliske loch/lough, som i seg selv ble tatt opp i engelsk på 1300-tallet som tilleggsord.Ayto, John (1999): Dictionary of Word Origins, Bloomsbury Reference, s. 316 Engelske lake var en germansk form av det urindoeuropeisk rotordet som ga angelsaksiske lacu («bekk, basseng, dam») og norrøne lögr («sjø, vann»).«Lögr», Old Icelandic Dictionary Det er svært svake spor av det i norsk og norske stedsnavn: Loga er en gård i Flekkefjord kommune, fra norrønt *Lókar, antagelig tilsvarende nynorske lok, «stille, noe grunt vann».«lok», Nynorskordboka«lok», NAOB Det finnes også tre sammenhengende vann kalt Løgan. Sandnes, Jørn; Stemshaug, Jørn (2007): Norsk stadnamnleksikon, Oslo: Det Norske Samlaget, s. 293 I tillegg finnes Lågen, delnavn på tre elver i Norge, som er avledet fra norrønt lǫgr, «stillestående, rennende vann». Sandnes & Stemshaug (2007), s. 301

På walisisk, det som tilsvarer lo er lu på gammelwalisisk og llw på mellomwalisisk, slik som i dagens walisiske stedsnavn Llanllwchaiarn, Llwchwr, Llyn Cwm Llwch, Amlwch, Maesllwch, og goidelske lo ble tatt inn i skotsk-gælisk ved gradvis utskifting av brittonisk ortografi med goidelsk ortografi i Skottland.

Mange loughs i Nord-England har også tidligere blitt kalt «meres» (et nordengelsk dialektord for lake og et arkaisk standardengelsk ord som betyr «en innsjø som er bred i forhold til dybden») som Black Lough i Northumberland.Beckensall, Stan (2004): Northumberland Place-Names. Thropton, Morpeth, Northumberland: Butler Publishing. ISBN 978-0-946928-41-5. Imidlertid er referanse til sistnevnte som loughs (initial med små bokstaver), snarere enn som innsjøer, viker og videre, er uvanlig.

Noen innsjøer i Sør-Skottland har en brittonisk snarere enn en goidelske etymologi, slik som Loch Ryan hvor gæliske loch har erstattet en kumbrisk ekvivalent av walisisk llwch. Alan, James: «Brittonic Language In The Old North - A Guide To Place Name Elements» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) den 13. august 2017 Det samme er kanskje tilfellet for vannforekomster i Nord-England navngitt med «Low» eller «Lough», eller på annen måte representerer det et lån av det brittonisk ordet til den northumbriske dialekten av angelsaksisk.

 Loch i Skottland 
Selv om det ikke er noen streng definisjon på størrelse, er en liten innsjø ofte kjent som en lochan (så stavet også på skotsk-gælisk; på irsk staves det lochán). Den kanskje mest kjente skotske innsjøen er Loch Ness, selv om det finnes andre store eksempler som Loch Awe, Loch Lomond og Loch Tay. Eksempler på sea lochs (innsjøer) i Skottland er blant annet Loch Long, Loch Fyne, Loch Linnhe og Loch Eriboll.

 Lough i Irland 
Nesten alle innsjøer og vann på Irland blir kalt «lough» på den angliserte formen. Lough Neagh i Ulster er den største innsjøen på De britiske øyer. De tre innsjøene langs elva Shannon er Lough Allen, Lough Ree og Lough Derg. Den øvre og nedre Lough Erne er to etterfølgende innsjøer i Fermanagh, et område som ofte ble kalt «Innsjødistriktet på Irland.

Av Sea loughs finner man blant annet Lough Swilly og Lough Foyle.

 Lough i England 
Nord i England blir lough benyttet om enkelte innsjøer og andre stedsnavn. Mange av disse ligger i nærheten av Hadrians mur og i Lake District. 

 I USA 
I USA er havnen Pearl Harbor, på sørkysten av Oahu, den viktigste øya i Hawaii, er en av et kompleks av havinnløp. Flere er navngitt som innsjøer, blant annet South East Loch, Merry Loch, East Loch, Middle Loch og West Loch.

Loch Raven Reservoir er et reservoar i Baltimore County, Maryland.

 I etternavn 
Lough er i seg selv også et irsk etternavn, og inngår i flere forskjellige former, som Loughan, Lougheed, Loughlin, Loughman, Loughnan, Loughnane, Loughney, Loughran og Loughrey. Lough i irske etternavn kan uttales på mange forskjellige måter: law, loch, low, lowe, loth. Dette fordi ordet lough inneholder firebokstavskombinasjonen ough, som kan uttales på opptil ti forskjellige måter i britisk engelsk.

 Se også 
 Bukt
 Elvemunning
 Fjord
 Innsjø
 Loch

 Referanser 

 Eksterne lenker 



Kategori:Irsk kultur